Landsbyen Vandorf ligger i skyggen af slottet Borski.
Fra århundredeskiftet kom et monster fra fordums tid -
- for at bo her. Intet levende overlevede.
Dødsgenfærdet ventede på sit næste offer.
Ja. Jeg tror, jeg kan begynde at male i morgen.
Jeg synes, du er en af de mest egoistiske mænd, jeg har mødt.
- Det vier jeg mit liv til. - Vil du gifte dig med mig?
Jeg har sagt, at jeg vil det, så snart jeg har betalt lidt gæld.
- Bruno. - I himlens navn.
- Vi kan ikke vente længere. - Hvorfor ikke?
- Fordi jeg... - Fortæl mig det, fortæl det.
Så slemt kan det heller ikke være.
- Bare fortæl, hvorfor det skal... - Det skal det bare.
Så, så, så.
Hvad sker der med dig?
Fortæl mig det.
Jeg venter dit barn. Det er, hvad der sker.
- Hvornår fandt du ud af dette? - For en uge siden.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal se din far.
Jeg vil ikke vige uden om mine forpligtigelser.
- Det skal han vide. - Dine forpligtigelser?
Jeg er bange for, at han vil se sådan på det.
Bruno.
Gå ikke til ham, Bruno. Vent, Bruno.
- Nå? - Han dræber dig, hvis du opsøger ham.
Det tvivler jeg på.
Åh, Bruno.
Bruno!
VANDORFS LÆGEINSTITUT
DOKTOR NAMAROFF
- Hvad sker der, Carla? - De kommer med liget nu, doktor.
- Det skal herind. - Udmærket.
Og kriminalinspektør Kanof vil tale med Dem.
Tak.
Ja?
Pigen er datter af Janus Cass, -
- som er krovært på Saracen Inn.
Dette kan være forskelligt fra de andre.
- Det håber De? - Naturligvis.
Syv uopklarede mord på fem år sætter mig i et dårligt lys.
- De tror, at den unge mand står bag? - Elskere kan også skændes.
- Han er stadig savnet. - Den unge mand hedder Bruno Heitz.
Han kommer til Vandorf hvert år og lejer det gamle møllehus.
Han er en kunstner og søn af professor Jules Heitz fra Berlins universitet.
Jeg kender ham. Vi læste sammen.
- De kontakter ham? - Øjeblikkeligt.
Det vil jeg fraråde.
- Vent til den unge mand er fundet. - Meget vel, doktor.
Tak, Ratoff.
Vent her.
- Frue. - Ratoff.
- Hvordan skete dette? - Hun slog mig, doktor.
- Da jeg kom ind af døren. - Dette er anden gang.
Få hende i en spændetrøje.
- Søster, få kigget på de skrammer. - Ja.
Hvad er der galt?
Vil De foretage en obduktion.
På en krop, der er forvandlet til sten?
Lyt, kriminalinspektør.
- De har fået færden. - Vi kommer for tæt på slottet.
- Er De bange? - Ja, og det indrømmer jeg gerne.
Der er 20 mænd i en radius af 400 meter.
Hvis De har en pistol, så brug den, men jeg vil have drengen i live.
Fortsæt.
Da jeg fortalte nyhederne til pigens far, -
- overraskede det ham ikke.
- Hvad kan De udlede fra det? - At han kendte til Heitz' omdømme.
- Som De personligt havde oplevet? - Ja, der var diverse episoder.
- Beskriv dem, tak. - Drukkenskab.
- Dårlig opførsel over for andre. - Tak. Kald Janus Cass.
Mr. Cass, De er far til den afdøde pige ved navn Sascha.
- Og De er krovært på Saracen Inn. - Ja, sir.
Vil De fortælle retten om forholdet mellem Deres datter og denne mand?
Min pige elskede ham desværre.
Han udnyttede hende og ville ikke tage konsekvenserne.
De siger "udnyttede hende". Mener De, at hun ventede hans barn?
Ja, sir. Han var helt igennem rådden.
- Jeg sagde, han var dårlig for hende. - Men hun nægtede at adlyde.
Betragtede De personligt hans alkoholmisbrug?
Han kom regelmæssigt til Saracen Inn.
Og han havde voldelige tendenser? Mange tak, mr. Cass.
De må træde af.
- Jeg kalder dr. Namaroff. - Dr. Namaroff.
Doktor, vil De fortælle årsagen til denne piges død?
Hendes død skyldtes uden tvivl vold.
Jeg fandt dybe hudafskrabninger i panden -
- og indhak i kraniet, som kunne være påført at et metallisk instrument.
Mange tak, doktor.
- Jeg kalder professor Heitz. - Professor Heitz.
De er professor Jules Heitz, som er far til den afdøde Bruno Heitz?
- Ja. - De har hørt rettens udtalelser?
- Kendte De pigen? - Nej, sir.
Beviser siger mig, at Deres søn var bohemeagtig.
- Er De enig i dette? - Han var en talentfuld kunstner.
Han levede sit eget liv.
Jeg har også indtrykket af, han var libertiner.
- Nej. - Han havde et antal kærester.
Muligvis. Men det gør ham ikke til libertiner.
- Og forrådte han en bestemt kæreste? - Det kan jeg ikke tro.
De er hans far.
- Har De noget, De vil tilføje? - Ja. Jeg læser aviserne.
Jeg studerer også den menneskelige natur.
Jeg har læst om de uopklarede Vandorf-mord.
Jeg har også lyttet til beviserne og meningerne, der er blevet fremsat.
Efter min mening så bunder det hele i frygt.
Fortsæt.
Beviser som er baseret på indicier, -
- fordomme og opdigtede historier for at gøre en uskyldig mand til syndebuk.
Så tydeligt, at jeg kan forudsige Deres dom nu:
Mord og selvmord.
Min søns uskyldighed plettes for at gøre en ende på denne heksejagt.
Det er alt, hvad jeg vil sige. Men tro mig.
Jeg helmer ikke, før jeg har renset min søns gode navn.
Hvis De er færdig, så må De træde af.
Dommen lyder på, at den døde kvinde blev myrdet -
- af sin forlovede, Bruno Heitz, -
- som herefter i anger tog sit eget liv.
Retten er hævet.
Der er begået syv mord i Vandorf i de seneste fem år.
Hvert offer havde de samme kendetegn. Hvert lig blev forvandlet til sten.
Hvorfor nævnte De ikke dette?
- Hvorfor vil alle undgå sandheden? - Carla.
Jeg ventede ikke, at De ville gøre den uskyldige dreng til syndebuk.
Hvorfor er du overbevist om, at han er uskyldig?
Fordi hun er kommet tilbage.
Hun er her et sted.
- Hun er her på hospitalet. - Kom ind.
- Professor Heitz vil tale med Dem. - Vis ham ind.
Professor, dette er min assistent miss Carla Hoffman.
- En fornøjelse. - Det vil være alt for i dag.
Det gør mig ondt med Deres søn. De har min dybeste sympati.
- Tak. - Sid ned.
Nej tak. Jeg vil stille Dem et enkelt spørgsmål.
- Værsgo. - De besøgte mig i Berlin.
De mødte begge mine sønner. Navnligt Bruno.
- De talte med ham. - Det gjorde jeg.
- Hvad var Deres indtryk af ham? - Jeg synes, han virkede...
- Normal? - Naturligvis.
- Men han ville kunne dræbe? - Det er ikke et rimeligt spørgsmål.
Under de rette omstændigheder vil alle kunne begå mord.
- De har naturligvis fordomme. - Jeg har været i Vandorf i to dage.
Alle mine spørgsmål blev undgået.
Jeg har ingen adgang til politistationen.
Overalt er der mørkelægning.
- De overdriver uden tvivl. - Der er en forklaring et sted.
Den har rod i fortiden.
En frygtelig begivenhed, som der dækkes over.
For Vandorfs befolkning er dette væsen ægte.
Men de vover ikke at nævne det. De vil tro, at det ikke eksisterer.
Tanken om dets eksistens forstærker deres frygt.
Derfor blev min søn stemplet som morder.
Han var i det mindste menneskelig og håndgribelig.
Doktor...
Jeg har brug for Deres hjælp.
- Jeg har intet yderligere at sige. - Lad mig spørge Dem om noget.
Har De hørt om Megaera?
- Megaera? - Hun var en af tre søstre.
De var kendt som gorgonerne. To af dem blev dræbt.
Ifølge legenden flygtede den tredje, Megaera, til disse områder.
Når dødelige så hende i ansigtet, så blev de forvandlet til sten.
- Den legende er 2000 år gammel. - Det tror jeg på, ja.
Vi er videnskabsmænd. Jeg tror ikke, at nogen af os tror på spøgelser.
Det er en af de mest uvidenskabelige udtalelser, jeg har hørt.
Jeg tror på eksistensen af alt, -
- som den menneskelige hjerne ikke kan modbevise.
- Eller bevise? - Derfor bliver jeg i Vandorf.
Jeg vil i det mindste bevise, at min søn ikke er morder.
Et øjeblik. Her er et råd.
- Hvad er der? - Forlad Vandorf før, det er for sent.
Hvad er det, De er bange for?
- Jeg er nervøs for Dem. - Eller hvad jeg finder, hvis jeg bliver.
VANDORF-LEGENDEN
Lad os komme ind i huset.
Kom nu. Lad os få ham ud.
- Kom ud af Vandorf, Heitz. - Synes De ikke, vi burde ...?
Vi vil have Dem ud af dette hus.
- Forsvind fra mit hus. - Så det er på den måde.
- Politiet. - Kom så.
- Jeg håber, De ikke er slemt skadet. - Det er jeg ikke.
Hvis dette gentager sig, så drager jeg Dem ansvarlig.
Beklager. Min politistyrke er meget lille.
Vi har andre pligter end at beskytte -
- uvelkomne gæster.
De er færdig her. Hvorfor tager De ikke af sted?
- Jeg er ikke færdig. - Udmærket.
Jeg har advaret Dem. Det er det bedste, jeg kan gøre.
Hvis De ændrer mening, professor, -
- så får jeg Dem sikkert frem til stationen.
De skal sende et telegram -
- til professor Meister på universitetet i Leipzig.
Kom ind.
Paul, dette telegram er lige ankommet.
Det er fra din far. Du skal komme til Vandorf.
Det er det første, jeg har hørt fra min far siden Brunos forsvinden.
Du må hellere tage afsted. Der kører et tog kl. 9 i morgen.
- Ja, sir. - Sig til, hvis du får brug for hjælp.
Hils din far fra mig.
Mange tak, sir. Det vil jeg gøre.
Hans!
- Hvad er der sket, sir? - For Guds skyld...
Hold Dem væk.
- Deres ansigt. - Hør godt efter.
Jeg har ikke meget tid tilbage.
Jeg må skrive et brev til min søn.
Han burde være her i morgen.
Tag brevet og giv ham det.
Kun Paul må se det.
- Forstår De? - Ja, sir.
Gå fra mig nu. De kan intet stille op.
Farvel, Hans.
Jeg er blevet skånet til at fortælle dig om denne nat.
Jeg har smerter i mit bryst. Jeg forvandles til sten.
Ja, De må se en kopi af dødsattesten.
Hvad angår liget, så er det helt op til politiet.
De har afvist, at jeg må se liget.
- Hvorfor? - Dette er en politistat, mr. Heitz.
De behøver ikke give grunde.
- Doktor, har De undersøgt liget? - Naturligvis.
Så der var ingen tvivl om dødsårsagen? Hjerteanfald?
- Det er der ingen tvivl om. - Hvordan forklarer De dette?
"Jeg har smerter i mit bryst. Jeg forvandles til sten."
- Må jeg se brevet? - Beklager. Jeg må ikke vise det.
Han vidste, han var døende, -
- da han begyndte at skrive. Han kunne skrive tre sider.
Det lyder ikke som et hjerteanfald. Man kan ikke arbejde videre.
Det ved De udmærket godt.
Han henviser til "en frygtelig skabning, -
- der gemmer sig blandt befolkningen.
Den forvandlede Sascha til sten og andre før hende.
Den konspirerende stilhed og frygt."
Og han nævner "Megaera". Genkender De navnet?
De siger ikke, der er en forbindelse mellem mytologi og Deres fars død?
Da han skrev dette brev, vidste han, hvad der skete. Han vidste hvorfor.
- Det var ikke et hjerteanfald. - Det er Deres mening.
De kan fortælle det i retssalen.
- Hvornår afholdes retssagen? - Det ved jeg ikke.
Men jeg giver Dem besked.
Farvel, mr. Heitz.
Beklager at forstyrre. Døren stod åben.
Hvem er De?
Jeg er Carla Hoffman. Jeg er dr. Namaroffs assistent.
- De er Paul Heitz. - Kan jeg hjælpe Dem?
- Jeg vil gerne hjælpe Dem. - Ved Namaroff, at De er her?
Han ville blive meget vred, hvis han gjorde. De må tro på mig.
Jeg kom blot for at se, om jeg kunne hjælpe.
I eftermiddags talte De med dr. Namaroff?
- De talte om Megaera? - Ja.
Fortalte dr. Namaroff Dem, -
- at Megaeras ånd besidder denne skov, -
- og hjemsøger dette hus?
Nej, det gjorde han ikke. Han siger, han ikke tror på det.
- Men det gør De. - Det ved jeg ikke.
Jeg ved blot, at der sker noget frygteligt.
Megaera eksisterer, mr. Heitz.
- Har De set hende? - Ingen har overlevet det.
Tror Namaroff på hende? Hvorfor indrømmer han det ikke?
Fordi han er ligesom de andre.
Han prøver at benægte eksistensen af noget, han ikke kan forklare.
Magaera er uforklarlig og rædselsvækkende.
Men De må tro på hende. Ellers er der ingen grund til at tage væk.
Og en dag vil De... De bliver fundet som alle de andre.
Tak for advarslen.
Men jeg må finde ud af det selv. Jeg kan ikke tage væk.
På mindre end en uge har jeg mistet min bror og min far.
- Jeg er ikke urolig for mig selv. - Jeg er urolig for Dem.
Tak.
Jeg er meget taknemmelig.
Jeg må gå nu. Jeg har vagt om en halv time.
- Farvel. - Jeg håber, vi mødes igen.
"Herbert Spencer sagde engang, at enhver legende, -
- menneskeheden kender, -
- har et vis fundament.
Hvis vi går ud fra, at han har ret, -
- så må vi 2000 år tilbage til det ældgamle Grækenland."
Der var tre skrækkelige monstre.
Søstre.
De blev kaldt gorgoner.
Deres navne var Tisifone, -
- Medusa og Megaera.
Deres hoveder var dækket af levende slanger, -
- og hver slange var en tentakel til en helvedshjerne, -
- som de udsprang af.
Gorgonen var så skrækkelig, -
- at enhver, der kiggede på hende, -
- blev forstenet.
Det rigtige udtryk er gorgoniseret, -
- som betyder "forvandlet til sten".
Fortsæt.
Undskyld.
Der kom han ind.
Det var det eneste, jeg kunne huske.
- Du må stole på mig, Carla. - Hvorfor er dette brev så vigtigt?
Fordi professor Heitz var dygtig i mytologi, -
- og hvis han overlevede, kunne han have fortalt det hele.
- Jeg havde håbet at finde det i brevet. - Har det hjulpet Dem?
En smule.
Jeg kan sige dig, at...
- Hun er sluppet ud. - Find hende straks.
- Jeg dræber hende, hvis jeg gør. - Ratoff.
Bring hende tilbage i live.
Jeg skulle til at fortælle, at Megaera har taget menneskelig skikkelse.
Menneskelig?
Prøv ikke at snakke. Alt skal nok ordne sig.
- Ratoff. Hvor er dr. Namaroff? - Han er i laboratoriet.
Vil De bede ham om at komme ind?
Miss Hoffman beder Dem om at komme til mr. Heitz.
Udmærket.
- Ratoff. - Ja, sir?
De sagde, hun ikke var død, da de fandt hende?
Ikke helt død. Hun havde kræfter nok til at spytte mig i hovedet.
Og så døde hun.
Tak.
Hvad skete der med mig?
Miss Hoffman havde en anelse om, at der ville ske Dem noget.
De lå ved siden af poolen i Deres have.
- Hvor længe har jeg ligget her? - I fem dage.
- Fem ...? - Lig stille.
Kan De huske, hvad der skete, før De faldt?
- Faldt? - Kan De ikke huske det?
Jeg husker...
Jeg husker, at jeg så noget, -
- der gav genskær i poolen.
Hvad var det?
Et ansigt. Det var skrækkeligt.
Jeg har aldrig set noget så skrækkeligt.
De må hvile Dem nu. Vi tales ved om et par dage.
- Om et par dage? - De er meget svag.
- De skal ikke overanstrenges. - Jeg må vide om mere om dette.
Om dette væsen...
- Hvad det end var. - Jeg taler til Dem som Deres læge.
De har chok. De skal hvile Dem.
Jeg siger Dem, at jeg har det fint. Jeg må vide besked.
Kig på Dem selv.
Gør, hvad jeg siger.
Det er okay. Det er okay.
Hun var her. Hun kom ind i værelset.
Du drømte. Ingen har været her. Det lover jeg.
Hun lænede sig over mig. Jeg kunne se slangehovedet.
- Jeg siger du, at hun var her. - Det var kun en drøm.
Prøv at få noget hvile.
Mr. Heitz er klar til at gå. Han vil tale med Dem.
Bed ham om at komme ind.
Mr. Heitz.
Sid ned, mr. Heitz.
Jeg kan forstå, at retssagen blev afholdt.
Ja. Han blev begravet dagen efter, De blev syg.
Miss Hoffman sendte en krans for Dem.
- Jeg er hende taknemmelig. - Tager De til Leipzig nu?
Nej.
- Bliver De i Vandorf? - Jeg tager tilbage til huset.
Doktor, jeg tror også, at De vil opklare dette mysterium.
- Kan vi ikke samarbejde. - Mysterium?
Behandl mig ikke som en af Deres neurotiske patienter. De forstår.
Det gør jeg desværre ikke. Farvel, mr. Heitz. Farvel.
De er også bange for hende, ikke?
Jeg vil finde dette væsen.
- Javel? - Og jeg vil tilintetgøre det.
Kom ind på mit kontor.
- Javel? - Det er fuldmåne i aften.
Slip hende ikke ud af syne.
Jeg føler, jeg har ret til at spørge om noget.
- Hvad er der? - Er hun i fare?
Hun er døden nær.
Jeg vidste, du ville være her.
Hvorfor lavede Namaroff en falsk attest?
Hvem dækker han over?
Jeg ved, det er svært at forstå, men der er beviset.
En mand, der så hendes ansigt og blev forvandlet til sten.
Herbert Spencer sagde engang, -
- at enhver legende, menneskeheden kender, har et vis fundament.
Du har læst min fars brev.
Ja. Jeg løj for dig.
Dr. Namaroff ville have brevet. Jeg memorerede dele af det.
Hvorfor ville han have det?
Han håbede, det ville kaste lys over Megaera.
- Du må ikke hade mig for dette. - Hvorfor fortæller du mig dette nu?
- Jeg er bange. - For Namaroff?
Ja, på en måde.
Men hvorfor?
Fortæl mig det nu.
Du spurgte mig, hvem han dækkede over.
Jeg ved det ikke. Han vil ikke fortælle mig det.
Er Namaroff forelsket i dig?
- Og jaloux? - Ja.
- Hvorfor forlader du ham ikke? - Jeg ville ønske, jeg kunne.
Carla? Jeg tager dig med mig nu.
- Paul, jeg kan ikke gå. - Du må ikke være bange.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
- Så forlad Namaroff. - Det kan jeg ikke.
- Hvorfor kan du ikke det? - Det ved jeg ikke.
- Jeg ved ikke hvorfor? - Carla.
Paul.
Jeg beder dig... spørg mig ikke igen.
Skal jeg blive stående herude hele natten?
Professor Meister.
Jeg er glad for at se Dem.
I himlens navn, Paul. Hvad er der sket med dig?
Jeg har været syg.
Syg?
Du ligner en, der har gravet sig ud af sin egen grav.
- Hvor har du været? - Her i Vandorf.
Jeg har ikke set dig i lang tid, så jeg tænkte, jeg ville se til dig.
- Det er en lang historie. - Jeg har rejst langt for at høre den.
- Vil De have noget at drikke? - Nej tak. Jeg spiste i toget.
Fortæl mig så historien.
Var du ude i aften, Carla?
- Ja. - Hvor gik du hen?
- Jeg gik en tur. - Var du alene?
Ja.
Det er ikke et kønt syn.
Jeg kan ikke tro, at Guds skabning, -
- menneskehjernen, er så frastødende.
Kan De huske, da vi fandt Paul Heitz?
Det gør jeg, ja.
Det var natten, Martha slap ud, -
- og De sagde, Megaera tog menneskelig skikkelse.
Var det Martha?
Nej, Carla. Det var ikke Martha.
- De mistænker nogen. - Det er for tidligt at sige.
Vi arbejder så tæt sammen. Jeg har ret til at vide det.
- Fortæl mig det nu. - Ikke før jeg er sikker.
Godnat, Carla.
Så du så kun hendes spejlbillede?
Det var nok.
Da Perseus halshuggede Medusa, -
- sigtede han ved at kigge på Medusas spejlbillede i sit skjold.
Hvis det er sandt, så kiggede Sascha og din far direkte på gorgonen.
Du blev skånet, fordi du blot så spejlbilledet. Så meget ved vi.
Jeg siger ikke, at Megaera eksisterer. Du så uden tvivl noget.
Hallucination eller ej, det var virkeligt for dig.
- Hun var ikke hallucination. - Nej da.
Snak mig ikke efter munden.
Er ideen mere skør end teorien om reinkarnation, -
- som siger, at en ånd indtager en menneskekrop?
Muligvis ikke, men det er ikke bevist.
- Tror De på det? - Jeg hverken tror eller tvivler på det.
Angående din historie.
Lad os antage at Megaera -
- er vendt tilbage i den ene eller anden form.
Har du mødt mange, siden du kom?
- Meget få. - Nogen kvinder?
- Kun hende jeg talte om. - Javel. Carla. Carla ...?
- Hoffman. - Hvordan er hun?
- Meget smuk. - Ser man det.
Er du forelsket i hende?
- Det sagde jeg ikke. - Unødvendigt.
Jeg vil gerne have den drink nu.
Jeg vil ikke tillade det. Der er ikke præcedens.
Store ord klæder Dem ikke, politiinspektør.
Fint, hvis De ikke vil hjælpe. Jeg går over Deres hoved.
Jeg vil tro, at De også tror på eksistensen af en overordnet.
- Hvor vover De? - Udenrigsminister.
- Jeg vil... - Han er min brors ven.
Men tænk ikke på det. Jeg snakker med ham.
- Det vil ikke... - Ja, De sagde?
Det vil ikke være nødvendigt, professor.
Deres anmodning forskrækkede mig blot lidt, -
- men De har sikkert en god grund.
Lad mig se. De vil kigge på fotografierne og optegnelser...
Af alle de kvindelige udlændinge de sidste 10 år.
Jeg går ud og henter filerne.
Besøgende skal kun registrere sig, -
- hvis de vil bo i byen senere.
Dette er en yderst demokratisk stat.
Det er en dejlig pige, professor.
- Ligner det hende? - Billedet giver hende ikke...
- Hvor længe har hun været her? - Det står på bagsiden.
I syv år.
- Hvornår begyndte disse mord? - Mord?
Jeg mener Dem, som De ikke kunne opklare, og som I dækkede over.
Hvornår startede de? Jeg vil have det præcise antal år.
For fem år siden.
Tak.
Jeg kan forstå, at nogen af jeres demokratiske indbyggere -
- prøvede at smide professor Heitz ud. De skal ikke prøve det med mig.
Dr. Namaroff.
- Hvad er der? - Mr. Heitz er i telefonen.
Han vil gerne have et møde med Dem og professor Meister.
- Meister? - Fra universitetet i Leipzig.
- Jeg kan ikke. Sig, at jeg har travlt. - Mr. Heitz insisterede.
Carla, gør hvad jeg siger, tak.
Carla.
Da du gik tur, sagde du, at du var alene. Du løj for mig.
Skal jeg fortælle alt, hvad jeg gør?
Du var sammen med Paul Heitz, ikke sandt?
- Hvorfor spørger De ikke Ratoff? - Jeg spørger dig.
Jeg er træt af at blive behandlet som en kriminel.
Hvorfor skygger Ratoff mig overalt?
- Hvorfor udspionerer De mig? - Jeg prøver at beskytte dig.
- Jeg tror ikke på Dem. - Jeg har sagt, du ikke skal være alene.
Fortæl mig om det. Fortæl, hvad der sker med mig.
Det kan jeg ikke endnu.
Det er blot en løgn. De prøver at skræmme mig.
Så jeg vil lade mig behandle som en fange.
Jeg har fået nok. Jeg er træt af Deres jalousi. Jeg er træt af Dem.
Paul? Jeg beklager, dr. Namaroff nægter.
- Hvorfor? - Han siger, han har for travlt.
Paul, mød mig i morgen ved slottet Borski kl. 19.
Hallo? Carla? Hallo?
- Nå? - Namaroff nægter at se os.
Paul.
Hvorfor ville du komme hertil?
De vil ikke følge mig.
Ingen vover at nærme sig slottet Borski.
Hvornår var det sidst beboet?
For 50 år siden. Undtaget hende.
Hende?
Megaera.
Hvorfor var det så vigtigt? Har du ændret mening?
Ja, Paul.
- Jeg vil tage væk med dig. - Vil du det?
Jeg føler mig ikke bundet til Vandorf længere.
Jeg er ikke bange længere. Jeg tager med dig nu, Paul. Med det samme.
Nej. Professor Meister hjælper mig.
Med hvad?
- At finde Megaera. - Åh, Paul. Du må ikke blive her.
Hvis du elsker mig, så tag mig væk herfra.
- Jeg lover, jeg gør det, når jeg kan. - Nu.
Det vil ikke tage lang tid, Carla.
Det bliver for sent.
Jeg må gå.
- Jeg vil måske ikke se dig igen. - Carla.
- Åh, Paul. - Carla. Carla, lyt til mig.
Paul.
- Genkendte du ham? - Det var Ratoff.
Han er fra hospitalet.
Vil du fortælle, hvor du skal hen?
- Hvorfor prøvede Ratoff at dræbe mig? - Spørg dr. Namaroff.
Carla?
Ratoff, har du set Carla?
Hun er inde på sit værelse?
"Carla Hoffman. Sygeplejerskeelev i 1903.
I 1905 menes det, at hun fik hukommelsestab."
Med andre ord amnesi.
Det var fem år siden.
"I 1906 blev hun behandlet og blev åbenbart kureret.
Imens fortsatte hun i dit fag."
Lad os prøve at sammensætte dette.
De første mord faldt sammen med disse hukommelsestab.
Namaroff var bekendt med denne tilstand.
Normalt ville han stoppe hendes karriere, -
- men Namaroff er forelsket i hende.
- I himlens navn. - Et øjeblik.
I 1906 lukkede Namaroff sagen og sagde, at hun var kureret.
- Men var hun det? Jeg tvivler... - Hvorfor ...?
Øjeblik. Jeg kommer til det. Hun fortalte dig, hun blev skygget.
- Fordi Namaroff er jaloux. - Muligvis.
Og muligvis også, fordi hun stadig mister hukommelsen ved fuldmåne.
- Hvordan ved du det? - Det hele står her. Alle datoerne.
- Hvornår hukommelsestabet skete. - Så De tror på det?
- De tror på, at Carla er ...? - Hvorfor ikke?
- Jeg er ikke forelsket i hende. - De er skør. En ung, smuk pige.
Jeg sammenligner ingen fysiske træk mellem hende og Megaera.
Megaera døde for 2000 år siden. Det er hendes ånd, som vi frygter.
Den har fundet hvile i nogen.
- Ikke Carla. - Hvorfor nægtede hun at tage med?
- Hun var ikke klar til at tage af sted. - Hun kunne ikke. Det var fuldmåne.
Megaeras ånd var for stærk.
I dag bad hun dig om at tage hende væk.
- Med det samme. - Hun var bange for Namaroff.
Sagde hun det? Jeg skal sige, hvorfor hun var bange.
Fordi i aften var første aften med fuldmåne.
Dette er det rene gætværk.
Det er indicier og helt meningsløst.
Jeg blev kun, fordi jeg troede, De havde brug for mig.
- Jeg har brug for dig. - Ikke efter dette.
De har brug for en, der er enig.
Hvad er De ude på? Vil De ødelægge Carla og mig?
Paul.
Jeg måtte se dig igen.
Det er okay. Vi tager væk i dag.
- Det er for sent. - Hvorfor?
Hvorfor er det for sent?
Det ved jeg ikke.
Jeg kunne være taget af sted i går.
Men nu kan jeg ikke tage af sted.
Det lader til, vi har besøg. Tag hende med ovenpå.
Kom så.
Vil De sige til mr. Heitz, jeg vil tale med ham?
- De er dr. Namaroff? - Det er korrekt.
Kom indenfor.
Jeg hedder Meister. Karl Meister.
- Jeg har set frem til at møde Dem. - Jeg vil gøre dette kort.
I morges blev en unge kvinde set i dette hus.
Jeg tror, hun er her nu.
- Er hun Deres patient? - Jeg er ansvarlig for hende.
Ja, naturligvis. Et offer for hukommelsestab er et stort ansvar.
- Hvad sagde De? - Ingen ved, hvad de kan finde på, vel?
Det kan være, de begår mord. Og ingen ville ane noget.
- Hvor er Carla? - Hun er her ikke.
De lyver. Gennemsøg huset.
De må ikke forhindre loven. Jeg har en ransagningskendelse.
Mr. Heitz, hvis hun ikke findes, så sigtes De for kidnapning.
- Hvad er begrundelsen? - Jeg kan finde beviset.
Apropos bevis, dr. Namaroff, -
- vil De levere denne tilbage til mr. Ratoff?
Han efterlod den, da han prøvede at dræbe mr. Heitz.
- Hvad insinuerer De? - Jeg insinuerer ikke noget.
De sendte Ratoff for at følge efter Carla til slottet Borski, -
- hvor hun mødtes med Paul. Derefter prøvede Ratoff at myrde Paul.
Hvorfor skal Paul skilles af vejen? Er De bange for, han tager Carla væk?
Eller er De bange for, at han finder sandheden?
- Svar mig. - Hvor vover De?
- Giv slip på mig. - Professor Meister.
Hvis De ikke giver slip, så vil jeg ikke tøve med at skyde.
Hun er ikke i huset. Vi har ledt overalt.
- Loftet? Har I kigget der? - Hun er der ikke.
- Hvor er hun, Paul? - Jeg fortalte dem sandheden.
- Hvor er hun taget hen? - Om en time kører et tog til Leipzig.
- Hun vil være ombord. - Har hun et sted at bo i Leipzig, Paul?
- Hun vil overnatte på hotel Kramer. - Og du vil gøre hende selskab?
Når vi har fundet Megaera.
Du skulle være taget med hende.
- Jeg var meget fristet. - Hvorfor så ikke?
De kom hertil for min skyld.
Når vi har fundet Megaera, gør jeg Carla selskab.
Det skal du ikke regne med, Paul.
Hun når aldrig frem til Leipzig.
- Hun vil ikke være ombord. - Tror De hårdnakket på deres teori?
Hvis de finder hende inden, så har jeg intet bevist.
Hvis hun når stationen, så er hun i Leipzig kl. 17.
Så jeg anbefaler, du ringer til hotellet kl. 17:30.
Kom ind.
- Noget nyt? - Nej, sir.
- Politiet giver op om en time. - Hvad?
De leder ikke efter mørkets frembrud. Det er fuldmåne.
Det er den anden aften. De ved, det er i dag, Megaera slår til.
Kom ud herfra.
Carla.
Er du sikker?
Ja, mange tak.
Hun er ikke ankommet.
De må have fanget hende, før hun nåede frem.
Jeg håber, jeg tager fejl, men vi leder efter sandheden.
Det beviser intet.
Men ser vi bort fra min teori, fordi det laver rav i det hele?
- Eller skal vi lede efter sandheden? - Jeg vil lede efter hende.
Vent, Paul. Om en time bliver der mørkt. Vent til i morgen.
- Paul. Paul, du finder hende ikke. - Flyt Dem.
Jeg beklager, Paul. Men du må ikke ødelægge dig selv.
Hvad vil De?
Jeg er en arrestordre på Paul Heitz.
For bortførelsen af Carla Hoffman.
Det er latterligt. De så selv, hun ikke var her.
Vil De underrette mr. Heitz? Jeg giver ham fem minutter.
Han er der ikke.
- Hvor er han? - Jeg har ingen anelse.
De vil følge mig til stationen.
- De kan tro nej. - Før ham væk.
Carla.
Jeg venter på Carla, mr. Heitz.
Carla.
Hun er fri nu, Paul. Hun er fri.
Oversat af: Kasper Nielsen