SODOMA I GOMORA
Vekovima se bogatstva gomilaju unutar zidina Sodome i Gomore,
a sav luksuz prate neizrecivi gresi i poroci.
A sad je žeđ za moći zahvatila i opasna pustinjska plemena
s kraljem Elamita na čelu. - Iako su vam mnogi oficiri odani,
moramo pričekati povratak moje konjice za napad na Sodomu.
Javi svom kraljeviću da sa jednakim žarom iščekujem poraz neprijatelja.
Preneću mu poruku. - I čuvaj se sodomskih patrola!
Stani!
Silazi! - Ne!
Ko te poslao poglavaru Elamita? - Pusti me! - Govori!
Kraljevićeva je izaslanica. Mogla bi izdati.
Idemo brzo da obavestimo kraljevića. Hajde!
Dok su u Sodomi i Gomori vladale korupcija i izdaja,
u pustinji je miroljubivi Jevrejski narod lutao u potrazi za pašnjacima
i obradivom zemljom. Među njima je bilo i Abrahamovo pleme,
preveliko da se na okupu drži na jednome području.
Zato je Abraham rekao Lotu: kreneš li ti nalevo, ja ću nadesno.
Kreneš li ti nadesno ja ću nalevo.
Lot je izabrao i poveo svoj narod na istok prema Jordanskoj dolini.
Putovanje je postajalo sve teže.
Žeđ, glad i umor ovladali su Lotovim narodom.
A uz nepoverenje rodila se i nesloga.
Otidi Lotu, sigurno će se pobrinuti za tebe.
Lot je rekao da samo bolesni mogu da piju. Zar nisi i ti bolestan?
On će te napojiti. Idi, osjeti hladnu vodu na rukama, licu,
neka ti ovlaži usne, napuni usta... - Prestani, molim te.
Kad se Lot naljuti, on kaže: "Dragi Gospode, zar ne vidiš, bolestan sam.
Umirem za vodom." Uzmi ga! Idi!
Ne, ne! - Uzmi ga!
Dosta! Dosta!
Molim te, pusti me da pijem. Bolestan sam, Lote. Bolestan!
A voda je za bolesnike, sam si to rekao. Daj mi da pijem, molim te!
Pomozite mu. - Zašto je u takvom stanju? Ko ga je na to nagnao?
Lot je glavni i jedini krivac!
Vratimo se. - Jesi li lud? Sad kad smo na nekoliko dana,
i možda samo na nekoliko sati od cilja?
Sve nas vodiš u propast! Dovoljno smo patili! - Stanite!
Nemamo običaj da rešavamo ova pitanja nasiljem. - Naredi povratak!
Veće je odlučilo da je Lot naš vođa, Melkiore.
Moraš mu se pokoriti. - Ja želim vladarski štap! Ja moram biti vođa!
Naš Melkior žudi za akcijom, pa će uz mene naprijed.
Otkrićemo zajedno koliko nam još preostaje hoda.
Hajde, idemo.
Voda! Voda! Vidi se! - Stanite.
Može biti i opasnosti onde.
Stanite. - Ne, neka priđu.
Šta vas dovodi ovamo? - U potrazi smo za vodom. - Nema je više.
Ova je oaza presušila pre 3 godine.
Vi ste Jevreji? - Da. - Već nedeljama naše patrole znaju za vas.
Kažu da imate brade, a ti si sveže obrijan. Ko si ti?
Brijemo se svakog jutra. - Stvarno, za koga? Za ljubavnicu?
Za žene. - Za žene. Uvek ima i neka druga, zar ne?
Koliko je daleko voda? Mnogi moji umiru od žeđi. - Onda vam treba i so?
So? Pa so izaziva žeđ.- To je tajna drevna koliko i moj grad.
Oname ko je iscrpljen od umora i žarkog sunca potrebna je so.
Imala sam je, no, nažalost, svu sam je dala. Da bih kupila one robinje.
Vodim ih svojoj kraljici. Vrede 4puta toliko soli koliko su teške.
Nesrećnice.
I ja sam nesrećnica. Imate li samilosti i za mene?
I ja sam robinja. Prva od kraljičinih robinja.
Nepravedno je posedovati ljudsko biće. To je greh. - Greh!?
Kakve neobične ideje. U mome kraju ne postoje gresi.
Sve što pruža zadovoljstvo za nas je u redu. - A gde je tvoj kraj?
Na nekoliko sati odavde. Nije daleko. Dole. Sodoma i Gomora.
Jao vama koji idete u Sodomu i Gomoru!
Vaši gresi navući će vam istrebljenje!
Kupujete robove da biste bili bogati, kao da su predmeti od kamena.
Postupate prema njima samo zarad svog zadovoljstva. Ili da ih izrabljujete.
Bičujete ih i terate da iskapaju čistu belu so
samo da biste bili moćniji i bogatiji u ovom zlom gradu!
Da, vaša moć i bogatstvo su zbog soli. A vaša se dobiva krvlju robova!
Slušajte moje reči, narode Sodome!
Evo onog ludog starca Alabiasa, po običaju. Ućutkaj ga.
A ja ću požuriti u palatu!
I vi ste njihovi robovi i bićete istrebljeni.
Vaš bi knez naredio da se pogubi i njegova rođena sestra!
Ćuti, starče! Kako se usuđuješ tako da vređaš kraljičinog brata?
Je li dostojan našeg poštovanja? Ti si dostojan o njemu da govoriš?
Ti koji vladaš onim što je vrednije i od afričkog zlata: solju!
Koristiš je da vladaš celim kontinentom, prodaješ dušu za
nakit, mirise, robove samo da bi zadovoljio svoju kraljicu
tvog zlog princa, a njenog brata!
Požurih da te izvestim! Nadam se samo da stižem na vreme.
Nije još dospela ovamo.
Dobro da si meni došao. Nagradiću te.
Sad više nema svrhe tražiti suptilnije metode.
Poraz na bojnom polju će je osramotiti.
A njeno će ubistvo biti patriotski čin.
A ko ubije kraljicu, postaće kralj Sodome i Gomore. - Moja sestra!
Smatra se snažnom i odlučnom poput muškarca.
No ima glupavi sitni mozak.
Na njenom bih mestu znao da izgradim carstvo.
No ona samo želi da sačuva naša dva grada.
Eto je, glupača.
Tamar! Tamar!
Ovde sam, budi bez brige.
Ja ću te zaštititi, ne boj se.
Pustite je! - Nemojte je mučiti!
Pustite je! - Tišina!
Šta ti je rekao glavar Elamita? - Da dolazak Jevreja menja stvari.
I da zato treba pričekati.
Tišina, rekoh!
Duboko diši. Diši, rekoh.
On je slep. - Slep je?
Kakva divna ideja!
Ovo uzburkava maštu.
Stvar postaje puno zanimljivija.
Usavršila si to, Maleb.
Ta će neverna kučka sad sigurno propevati.
Upozoravam te, samo pisni istinu i tvoje će sestre nastradati.
Ako ih prisiliš da me gledaju, sve ću odati!
Hajde ti.
Od svih mojih robinja ti si mi bila najdraža.
Nisi bila srećna kod mene?
To mi je hvala? Koje si informacije prenela Elamitima?
Otkad ovde ubice imaju pravo da prosuđuju?
A otkad se izdajice usuđuju da ispituju?
Ko te je poslao?
Ko god bio, radije bih da ostane u životu.
Ostavljam ga svojoj kraljici. I Sodomi.
Zatvorite.
Tamar, ropkinja!
Ne! - Učini to, Arno! - Ne. - Brzo. Bolje je tako. - Ne!
Smiluj mi se, Arno. - Ne! - Manje ću patiti. - Ne! - Smiluj mi se!
Reci ime, Tamar. - Molim te, Arno. - Ne! - Stisni me!
Umreće, a neće progovoriti. - Budi spremna da joj ubiješ sestre.
Progovori! Reci mi ime.
Ko te poslao? Reci dok ne bude prekasno. Reci!
Ova je najdelikatnija od svih životinja. Svaka čast tvom ukusu.
Hvala, moja kraljice.
Čak je i ohola.
Prva je nakon tebe, Ildit, koja nije vrištala. Obožavam ponosite.
Bolje da ti se previše ne svidi.
Sudeći po Tamarinu primeru,
kraljičine miljenice požive bolno kratko.
I ti si ih videla, Ildit? Te Jevreje.
Više nego što je moj brat postigao. A odavno me upozorava na njih.
Bogzna zašto. - Videćeš sama. Jevreji su bezbožnici.
Fanatici na sve spremni samo da prošire svoju veru. A ti...
ti tvrdiš da nisu opasni. - Za koga bi bili opasni?
Za nas. - Nisi ii rekla da idu nenaoružani?
One koje sam videla bili su bez oružja. - Zanimalo bi me baš
zašto ih smatraš pretnjom.
Kad skujem plan, poći ćemo im u susret. - Sestro draga, ja živim
samo da izvršavam tvoja naređenja.
Kao i uvek, glupo razmišlja.
Misli da su mi pretnja. Zapravo, njihovo prisustvo
mi može biti korisno. Na primer, kad bi nas napali Elamiti.
Sve dok traje mir, neka rade korisne poslove. Neka robuju zemlji.
Nisu robovi. Njihov vođa Lot smatra da čovek ne sme posedovati čoveka.
Ako nisu robovi, mora da su mnogo siromašni.
Siromašni, svakako.
Samo, izgleda da to ne znaju. - Ako taj čovek ne želi posedovati
drugog čoveka, to je njegova stvar. Ali nije uvek moguće izbeći to.
Posebno, kada otkrije čari Sodome dok budu živeli u Gomori - Koliko dugo?
Čak ni naši trgovi ne dozvoljavaju Jevrejima da drže govore.
Ne sme im se verovati. Da. Između velikog carstava
koje moj brat sanja, naselićemo Jevreje sa svojom novom religijom.
A između Jevreja i sveta stoji samo Sodoma.
A ti, Ildit, bojiš li se da mi budeš miljenica?
Jordan!
Ovde će naša vera biti na najgorim iskušenjima.
Ne trebamo ulaziti u te gradove. Niti im se približavati. - Da.
Izdaj naređenje da niko ne prelazi reku.
Moje dve divne i hrabre kćeri!
Naše hodočašće je gotovo.
Recite ljudima da ne piju previše.
Hvala ti, Gospode za našu hrabrost. Ponizno te molim da nam pokažeš
šta sada da radimo.
Vodi ga! Izlazi!
Izgleda da je stari Alabias još živ.
Kakvo li je ovo strahotno mesto?
Kakve li užasne kletve. Mrtvi, umirući, pobelele kosti,
bačeni ovamo pod žarko Sunce Gospodnje.
Ne miči se. I ne boj se, pobrinućemo se za tebe.
Evo, pij.
Kakvo je ovo mesto?
Groblje... robova iz Sodome i Gomore.
Krvlju ovih tela... cementirani su zidovi tih prokletih gradova.
Izabrani narod. Tako sami sebe zovu.
Ko ih je izabrao?
Stani!
Imala si pravo, Ildit. Kad je neko odeven u prnje,
lako je njegovu sirovost protumačiti kao vrlinu.
Važno je da je ne protumačiš kao slabost. - Dole.
Sekore, upozori ljude da niko ne prelazi reku. Niko!
Osim tebe, Lote, ti moraš pregovarati.
Budi oprezan, Lote. - Ne brini se.
Ja i moj sin smo kraljičini robovi. Naređeno nam je da te prenesemo.
Imam ja zdrave noge. - Molim te. Želimo razgovarati sa tobom.
U redu.
Vi nemate robova? - Ne. Služimo sebi samima. Božje smo sluge.
Kad bismo sin i ja pobegli, bismo li mogli... kod tebe u zaklon? - Svakako.
Hvala.
Kraljice Sodome. - Lote, Jevrejski vladaru.
Od svih mesta koja si mogao odabrati, reci,
šta te potaklo da se uputiš ovamo? - Zemlja je plodna. - Za tvoje useve?
Ili za tvoju veru? - Možda za oboje. - Da je ova zemlja tvoja,
bi li se tvoj narod borio za nju? - Nomadski su narodi ratoborni.
Mi nismo ratnici. Ali branićemo što je naše.
Cela ta dolina može biti vaša za 100.000 talenata žita za godinu...
Da vidimo... na 10 godina?
Upozoravam vas da je to suva i neplodna zemlja.
Ne možemo platiti cenu koju tražiš. - A 75.000 za godinu?
50. - U redu.
I recimo na 7 godina.- Prihvatam.
Moja kći ti sa zadovoljstvom nudi dar kojim bismo zapečatili dogovor.
Da obrišeš noge.
I ja ti želim nešto darovati. Daću ti ovu sluškinju.
Ne! Ne idem. Bolje je umreti. Zato si me podučavala?
Da idem čobanima? Da živim u smrdljivim šatorima?
Podučavana si da mi ispuniš svaki hir. - Posedovati ljudsko biće
protivi se našim načelima. Moram da odbijem. - A ako joj date slobodu?
Zbogom.
I srećno.
Idi, požuri. Dođi. - Samo sebi pravimo nevolju.
Maleb. - Oče. - Žene, posebno one udate, ne žele da prihvate ovu ženu.
Ona je bila robinja u Sodomi. - Obratiću pažnju na Hram,
potreban nam je za gostoprimstvo. - Hvala za šal.
Odenuli smo je po tvojoj želji, Lote. Ona stalno protestvuje.
Ali naviknuće se. Kao i mi ostale. - U redu.
Po tvojoj želji, Lote.
I sad? Nećeš me udostojati ni pogleda?
Vrlo je elegantna, je ii? Opipaj kako je to meka tkanina.
Misliš da mi stoji bolje od odeće u kojoj sam došla? - Da, služi svrsi.
Kakvoj svrsi? Ptice niko ne bi gledao bez njihovog lepog perja.
Izgledam kao vreća žita.
Ne slažeš se? - Nipošto.
Ženama odeća služi da ih štiti od sunca. I hladnoće.
Sad mi je sve jasno.
Kod vas Jevreja odeća je poput vaših šatora. - Ima sličnosti.
Ali barem ti ne smeta prilikom rada. - Kakvog rada? - Ženskog.
Kuvanja, šivanja, skupljanja žita prilikom žetve.
A veliš da je ropstvo protivno vašim načelima. - Istina.
No od mene očekuješ da radim poslove koje robinje mog ranga ne rade.
Rad je cena slobode. Daje nam mogućnost uzdržavanja.
Pruža mogućnost da odaberemo gde i kako živeti.
Zbog njega smo to što jesmo.
Ako sloboda znači samo muke, grube ruke i grubu prljavu odeću,
puno je bolje biti robinja u Sodomi! - Jest bolje. Uz parfeme i ovu svilu.
Opipaj, oče. Poput anđelovog krila. A vidi prekrasne sandale!
Čim se osuše, daću ih. - Kako se usuđuješ da se ovako odevaš?
Šta bi rekla tvoja majka? - A šta bi rekla na ovu ženu u tvom šatoru?
Svi znamo zašto si je doveo ovamo. To je i razumljivo za udovca.
Stidi se! - Zaboravljaš, draga, da je tvoj otac glavni ovde.
Prvo što sam kao robinja naučila jeste da glavni uvek ima pravo.
Mrežu!
Pojurite!
Vratite nam robove! - Tvoja sestra nam je dala ovu zemlju.
Slobodni su! - Vratite nam ih! - Ne!
Stanite!
Došlo je do borbe! Išmael!
Zar bi ubio nemoćnog čoveka? Odgovori!
Pomozi mu.
Ti... reci kraljici da ćemo njegovati njenog brata dok ne stane na noge.
Hajde. Odnesite ga u naš šator.
I reci joj isto da su odsad ovi ljudi slobodni. I pod našom zaštitom!
A sad... odlazite sa naše zemlje!
Sodomljani ti ovo neće oprostiti. - Ne treba da ih se plašimo. Mi služimo Gospoda.
Ovde smo da ispunimo njegovu volju. Oni imaju razloga za strah.
Lot i njegovi mole se Gospodu. Mole i za našu pomoć u svom poduhvatu.
Bolje da mole za mačeve, noževe, konje. Ništa oni ne shvataju.
Sodomljani su vaši neprijatelji. Opasni su i zli.
Čuvaj ga se, Astarot, bez obzira što ti lepo priča. On je loš.
Često sam ti u mislima, zar ne?
Ne. - Ni noću? - Ne, nikad.
A reci... ne javljam ti se u snovima?
Koža mi je meka kao prvog dana kad si mi prala ranu.
Sviđa li ti se još moj miris?
Tvoje ruke dršću.
Otac mi je naredio da te njegujem i ja ga slušam. - Ali noću me sanjaš.
Šatori imaju tanke pregrade.
A ja te čujem.
Govoriš u snu. Izgovaraš prelepe stvari.
Šta govorim?
Šta sam rekla?
Želiš da ti ponovim? Zaista?
Zašto si tako drukčiji?
Šta to ima u tebi...
U tvojoj kosi...
U mirisu tvoje kože?
Ali ja ne mogu. Ne želim!
Ne želim ništa da osećam prema tebi. - Ne osećati ništa znači umreti.
A ti si još premlada. Priseti se svog sinoćnjeg sna.
To je jedina istina.
I ni reč ti nije rekao pre odlaska? - Nije.
Ne čudi se, bio je ovde samo da bi se zabavio.
Priseti se kako je Ildit izgledala kad je došla kod nas.
Na takve je žene on navikao.
Ovako će široko izdržati pritisak. - A kad će biti gotova?
Budu li svi radili vredno poput našeg Ebera, za proletnu setvu.
Kraljica Sodome će se iznenaditi kad ova spaljena zemlja zazeleni.
Biće to obećana zemlja za robove iz Sodome.
Vidiš ovaj koren? On raste svuda ovde.
Ako ga ovako presečeš, iz njega izlazi sok
kojim bojimo nokte. Ovako. Vidiš?
Što ga više upotrebljavaš, postaje sve tamniji. I...
Šta se ovde događa? - Devojka je odgajana kao životinja, pa je učim.
Vidim. Šuah, kasno je.
Za prihod treba voda. - Vidiš? Otac ne želi da budem lepa.
Zašto se Maleb ne pobrine za prihod. - Treba li ona da radi i za oboje?
Zajedno sa tobom. Moje kćerke su dovoljno lepe, za njih je se priroda pobrinula.
Nije im to potrebno. - Možda...
Možda je najbolje da ih podržiš. Znaš, sigurno deluje privlačno
kada su koža i meso izgoreni od sunca a zatim osveženi vetrom.
To je neostvareni san muškaraca iz Sodome. - Tako razmišljaš?
Pod ima prednosti. Da je mermeran, ovaj lepi predmet bio bi slomljen.
Kako neobično! Da vidim drugu ruku.
Da priđemo svetlu da bolje vidim.
Uopšte nemaš ruke zemljoradnika. - Zašto ne? - Ruke su ti kao kod
važne osobe. Linija života ti je duga i jasna.
Moja linija života je kratka. To znači da ću ove godine umreti.
Veruješ u ove stvari? - Ti ne veruješ?
Verujemo da samo Bog zna našu budućnost. Takvo verovanje daje veru
koja pomiče planine. Uskoro ćeš videti kako će vera promeniti ovu zemlju.
Kada to vidiš, možda ćeš tada postati jedna od nas.
Posle lepih reči, otići ćeš da spavaš napolje? - Ne u Išmaelovom šatoru.
Trebala sam to znati. Ovde je toplo, udobno.
Možda i previše. Ti trebaš biti primer muškarcima u plemenu.
Čak i da želiš ostati ovde, ne bi smeo, zar ne? - Laku noć.
Ti više robuješ svojim verovanjima od bilo kojeg roba u Sodomi.
Iako nas je tvoja poseta iznenadila, kraljeviću,
u tvoju smo čast priredili ovu skromnu paradu konjanika i pešaka.
Skromna nije nipošto. To su najbolji iz pustinjskih plemena.
Još sat vremena marširanja. - Zašto nećeš odmah delovati? - Strpljenja.
Znam da tvoja sestra ima nove saveznike. - Saveznike?
Narod koji živi u šatorima od kože i nenaoružan je?
Znači, nije istina da su i kraljičina brata srušili iz sedla? - Slučajno.
To je miroljubiv narod. - Možda,
no želim se sam uveriti u snagu tog miroljubivog naroda.
Sve treba u pravo vreme. To je poput lova sa leopardom.
Prema napetom lancu shvatiš kad se zver sprema na skok.
Taj čas još nije stigao. - Povinovaću se tvojim odlukama.
Dosta je.
Jesi li videla moga brata? - Nisam, moja kraljice.
Da zaključim: Ostanimo na oprezu i pridobijemo što više ljudi za sebe.
Na dan napada sukobićemo se sa kraljičinom vojskom.
Drago mi je što moji brojni verni oficii imaju toliko poverenja
u naše ograničene snage da sebi mogu dopustiti traćenje vremena
posvećujući se omiljenoj igri moga oca.
I igraju ovde, pokraj njegovih posmrtnih ostataka.
I njemu i ostalim našim precima odajete počast koja im baš laska.
Izlazite!
Nismo traćili vreme. - Ne? Tim bolje.
Jesi li sa svojim oficirima otkrio šta Jevreji grade u toj prašnjavoj pećini?
Pre nego što si ušla, baš sam govorio
da ne mislim da su te granitne stene ikakva misterija.
Grade hram posvećen njihovom okrutnom Bogu.
Bolje je proveriti. Ovo je njihova prva porudžbina soli.
Neka odmah plate dugovanje.
Ildit. Ona bi nam mogla pomoći.
Pitaj je šta to grade. - Želiš da odem u njihov logor? Rado!
Pa da! Zbog Lotove kćeri.
Ponekad ti zavidim. Tvoji su planovi puno nastraniji od mojih.
Ne zavidiš mi na drugome? - Na mnogo čemu.
Što ti, možda jedini vrlo dobro znaš, voljeni brate.
Najveći i najdraži mi od mojih neprijatelja.
Do krvi si me zagrizao! - Izvoli.
To ti više ne pruža zadovoljstvo kao nekada? - Ali ni bol.
Idi i učini kako sam ti rekla.
Po tvom naređenju, voljena sestro.
Znači, Sodomljani misle da gradimo Hram za Gospoda?
Za Gospoda? Ne, misle da je to bezbožnički hram plodnosti.
Dođite. Dođite!
Donosimo vam nešto da se ulepšate. I druge korisne stvari.
Mekane madrace i lanene prostirke. Metalne ćupove. Amfore.
Vaze! Da vaša kuća zasja lepša od drugih.
Dobar dan.
Nisi srećna što me vidiš?
Dakle? Taj slavni Lot je počeo da obleće oko tebe?
Kako mi se čini, jeste. - Dobro.
Šta to grade Jevreji u dolini? - Ne zanima me.
Ali tvoja je dužnost da to saznaš. - Zašto?
Da čujem. - Ne pravi se glupa.
Tu si zato da bi nas izveštavala. I da bi prema planu zavela Lota.
Preobratila ga. Kao što Malik preobraća Jevrejke na naše običaje.
Poruči sestri da ja ništa ne znam. I kad bih znala, zadržala bih za sebe.
Hajde, lepa moja, znaš da moja sestra ne podnosi neposlušnost.
To se mene ne tiče. Darovala me, više nisam njena. Slobodna sam.
Mogu što hoću. Pripadam samo sebi. - Onda samo uživaj u tome!
Šua!
Gazela koju tražiš sakrila se među onu trstiku.
Hvala. Tvoja privrženost Lotu je dirljiva.
Zašto se kriješ od mene? Odjednom sam ti stranac?
Ili si ljuta što sam otišao bez pozdrava? Nećeš izaći? Gde si?
Dobro. To uzbuđuje igru. Potražiću tragove.
Ostavljaš tragove, namerno. Želiš me.
Tako mogu da te pratim i nađem.
Čak bi i običan tragač lako bi mogao pratiti tvoje tragove.
Brzo ću te naći, znaš to.
Šta ti je potrebno? Šta ćeš sa tim?
Želela si da te pronađem, želiš me, priznaj! - Ne! Ne!
So je opšte dobro! Pripada svima! Poput vode! Poput vazduha!
Šta to radiš, zar si poludeo? - Ako nestane vode, nestaće je svima!
A sad svi odlazite. Gubite se!
Marš!
Šua je sa Astarothom! Nisam verovala, oprosti mi!
Dole, u trstiku!
Pusti me, pusti me! - Prepusti se.
Voliš se prepuštati prisili.
Pseto!
Odlazi odavde! Ostavi me sa svojom kćeri ili ću te ubiti!
Samo me ubij. Ali nećeš se živ vratiti u Sodomu.
Ne! - Da ga poštedim? - Da.
Jednom si mi spasio život, sad sam ja tebi. No sad smo kvit.
Ako se ponovno susretnemo, čuvaj se. Neću imati milosti. Niti je tražim.
Dodirneš li mi prstom ćerku, samo jednom...
Ubiću te, tako mi Boga.
Lote, vidi! - Ko su oni?
Nomadi.
Priznaj, za vas je sada bolje da odete.
Podići ćemo svoju odbranu i boriti se.
Vratili smo se sa zadatka, Lote. - Dobro, Sara. Jesu li sve straže
postavljene? - Onako kako si naredio, na svim su pozicijama na vrhovima.
Dobro. - Danima nismo videli nikoga.
Treba da joj se izvinimo. - Da? - Radi čitavu nedelju kao i mi.
Šta znači za nju jedna nedelja?
Gledaju nas. Bolje da idem. - Čekaj.
Vidite ga. Ta će uskoro imati još jedan šator.
Pustite ga na miru.
Lote, čekaj!
Hteo sam te pitati za nešto. Za Maleb i... I za mene.
Jedva čekam da se venčamo. - Venčate? - Da, sigurno, ne odmah.
Za otprilike 6 meseci.
Išmaele, kad muškarac i žena vole jedno drugo
ne treba da su dugo razdvojeni. - Lote, treba sačekati, moj deo
žetve, okućnice... - Imaš moj blagoslov.
Sad idi i vidi je.
Kao da me pratiš. - Ovo je moj šator. I usred bela dana smo. - Baš zato.
Ah, one žene dole kod reke! Uskoro će celi logor znati.
Kakvog li skandala.
Imaš čudno mišljenje o meni. - Zašto?
Poistovećuješ me sa mojom dužnošću.
Vođa plemena Lot ograničen je u svom delovanju.
Ali ja sam muškarac od krvi i mesa. Muškarac poput svih drugih.
A srce mi lupa kao mladiću.
Nisam ja želeo da uđem u ovaj šator, noge su me dovele. - Lote!
I stoga, neka se govorka. Zar bih morao ograničiti ono
što je drugima pravo poput hleba i soli? - Naravno.
Jer narod te smatra plemenitim i čistim. - Čistim?
Ili glupim. Sivim, starim? Dosadnim? - Nisam to htela reći.
Objasni mi: Kakve veze ima moje poštenje sa tim što sam sa tobom
u svom šatoru? - Molim te, Lote, nemoj.
Onda misliš da ti nisi za mene zato što sam ja pošten? Je li? Odgovori.
Zbog sveta iz kojeg dolaziš? - Ne možeš ni zamisliti kako sam živela.
Želim da se venčamo. - Nisam žena za ljubav. Ne smeš me voleti!
Zašto? - Ne znam zašto, ali ne smeš!
Prosim tvoju ruku. - Nije zbog onoga što sam činila.
Nego zbog onog što bih jednog dana bila kadra.
Nemam vere u tog vašeg nepoznatog Boga! - Imaćeš je.
Nikad neću biti srećna u ovako gruboj odeći. - Naviknućeš se.
A možda... možda nešto u meni neće izdržati...
i poželeću da se vratim u Sodomu.
Spreman sam na taj rizik.
Zašto dolaziš da mi smetaš? Nisi mogao stražarima ostaviti poruku?
Zar onaj ko čini uslugu nema pravo na naknadu?
Ne prepoznaješ ga? On ti je rekao gde je Lotova kći.
Spreman sam ti još izlaziti u susret. Možda te ne zanima pomoć Jevreja
koji prvi želi živeti u Sodomi? - Platićemo jučerašnje usluge.
A sutrašnje još i više!
Među nas si dobrodošao. Otvorite!
Eber nas je izdao. - Što još imaš reći? - Sodomljanima ništa.
Ali Jevrejima koji izdaju štošta. Vi ste osuđeni narod.
Isprazne reči kao što je i tvoja vera. Rekao bih da ste ludi.
Da nisam vidio vašu branu.
Upomoć, oče! Pomozi!
Ne! Ne! Nemojte ga odvoditi! Nisu to robovi!
Bila si zaista lukava. Postavila si zamku i u nju sama upala.
Hvalila si se da si Jevrejima prodala deo pustinje, a sad sa tom branom...
Zemlja će im biti tako rodna da će te isplatiti za 2 godine.
Prvu pobedu oni odnose. Moja ljupka sestro.
Melkior mi je dao drugu informaciju. Dragocenu.
Veli da Lot misli da se venča sa Ildit.
Zar je to bez važnosti?
To dokazuje da i vođa kreposnoga naroda može postati izopačen.
A vreme ide meni u korist.
Reci. - U palatu je stigao vođa Jevreja Lot.
Čeka sa grupom savetnika. Traže razgovor sa tobom.
Reci Lotu da ću se videti sa njim, ali nasamo. - Veličanstveno!
Sam se predaje u naše ruke.
Dobro odmeren udarac biće kao da svim Jevrejima odrubimo glavu.
I ostanemo bez saveznika? Tvoja posvećenost Sodomi mi je dirljiva.
Odloži oružje i čekaj napolju. - Zašto ti uvek sa mnom kao sa detetom?
Odlazi. Želim da budem nasamo sa Lotom.
Moj brat pati od akutnih napada samoljublja. Ne obaziri se.
Došao si po Melkiora? - Izdajnici me se ne tiču.
Gde su robovi koje ste uzeli juče?
Smiri svoj gnev, Lote.
Gde su? Želim da mi ih vratiš. - Zadovoljstvo mi je da te usrećim.
Utešiću te.
Gubiš vreme. Nisam došao ovamo da me opiješ vinom.
Ja sam Jevrejski vođa i ovde sam da razgovaram o važnim stvarima sa
liderom Sodomljana. - Izađite!
Želiš li sa mnom razgovarati kao sa ženom ili kao kraljicom?
U redu. Ti govori kao vođa Jevreja. I možeš kao samozvani prorok
siromašnih. Maske nisu potrebne.
Želiš da vidiš robove? Dođi.
Gde je otišao tako ljutit? - Gde god da je, neće ništa postići.
Naše velikodušne ponude su nestale i ni jedan nesretnik neće umaći.
Ko stigne na slobodnu zemlju, slobodan je. Ako nije tako,
onda nismo vlasnici zemlje koju si nam prodala. I otići ćemo sa nje.
Ko ti je rekao da to ne bih volela? Ildit?
Niko mi nije rekao. No pitala si me onog dana
jesam ii spreman da ratujem za tu zemlju. Stekao sam time utisak
da se naša prisutnost ovde uklapa u tvoje planove. No...
Možda sam pogrešio. - Samo čas!
Zabavlja me da budem velikodušna.
Skinite lance zarobljenim robovima i vratite ih Jevrejima. - Da, kraljice.
A pravo na azil? - Ako insistiraš da bude među vašim pravima, u redu.
Malopre si odbio piće. Sada ćemo piti.
Da proslavimo dogovor dva dobra neprijatelja.
Neprijatelji smo? - Nisu naši narodi, filozofija.
Čini ti se da nemaju borbenog duha? Jesi li primetio znake slabosti?
Zbijeniji su im redovi nego ikad. I puni su elana.
Klanjam se tvojoj pronicavosti.
No ako treba krenuti u boj... moraćemo odmah.
Još me nisi pitao za cenu. - Pretpostavljam da je visoka.
Godinama mi nomadi plaćamo visoke daće za potrebnu nam so.
Došao je naš red.
Želim polovinu soli koju Sodoma izvlači iz rudnika.
U redu. - Leopard nateže lanac.
Kad ga pustim, ti se pobrini za plen unutar zidina. - Moju sestru!
Da, moja sestra!
Već duže čekam da počne sezona lova.
Jako sam srećna što si ti žena moga oca.
Hvala, Šua.
Nudim ti kao prvo so i hleb života.
Srećni budite!
Maleb!
Čestitke, Lote. - Hvala, Išmaele. Iduće venčanje biće tvoje.
Puno sreće! - Hvala!
Bog ti podario dug život. - Iskrene čestitke!
Moj češljić!
Sećaš se? Poslužio mi je kao mamac da te uhvatim.
Nikad ga nemoj izgubiti.
Vodi žene i decu u Sodomu.
Zatraži sklonište za njih.
Mir! Primirite se!
Očekivali smo taj napad. No obavezali smo se da branimo ovu zemlju.
To je naša zemlja i spremni smo.
Hajde, na oružje! I svako na svoje mesto!
Polako, polako. Bez brige, spremni smo da se branimo.
Samo mirno. Moraju proći kroz klanac da bi stigli ovamo.
Neprijatelj je još daleko. Imajte vere. Primirite se, prijatelji.
Morate zadržati mir, uvežbani smo, a oni su još daleko, javljaju straže.
Najvažnija je vera, prijatelji.
Žao mi je, baš na dan venčanja.
Ne plači, hajde. Šta će misliti druge žene?
Vratićemo se. Šua! Ti i tvoja sestra pomozite Ildit. - Da, oče.
Ildit, moje će te ćerke slušati kao majku.
Treba smesta delovati.
Elamiti su na manje od 8 km odavde.
Vi ste, po dogovoru, pod Lotovim komandom. Napadnite!
Sa tvojim dopuštenjem odabrao bih najvernije oficre i vojnike
i zadržao ih ovde u gradu, za zaštitu naše kraljice.
Kako želiš. Samo odaberi.
Ljudi koje sam odabrao da ostanu su na čelu!
Kad su već naši najverniji ratnici, dobili su tu čast.
Onda mi dopusti da im komandujem.
Izvršavaćeš svoju dužnost gde ti ja naredim: ovde. Uz mene.
Tako sam mirnija.
Napred! Napadnite vođu Jevreja! - Smrt Jevrejima! Uništite im logor!
Naši saveznici Jevreji nisu obranili ni svoj logor.
Jevreja nema! Pobegli su!
Pronaći ćemo ih.
Pazi, Lote, sodomska je konjca poznata kao izdajnička.
Ne računaj na njihovu pomoć. - Ne, držim ih u rezervi.
Uz Božju pomoć neće nam ni trebati. - Lote!
Elamiti su uništili naš logor! Šatori! Žito! Sve gori!
Svi su ljudi na svojim položajima.
Spremni smo, Lote! - Šta ako Elamiti ne prihvate mesto gde želimo boj?
Neki od naših će ih namamiti. Signaliziraj da krenu.
Jevreji!
Nema hvatanja zarobljenika!
Samo ubijajte!
Ulje!
Sakrijte se!
Vidiš, kapetane? To su očekivali.
Saveznici tvog kraljevića su u zamci, izgleda.
Ključ zamke je onde gore. Možda je dovoljno promeniti smer.
I time promeniti tok bitke!
Pobrini se za tu cisternu, a ja ću za ostalo.
U napad!
Napadajte!
Natrag!
Povlačenje!
Vatra se ugasila!
Idi da vidiš šta se dešava!
Melkiore! Izdajico!
Ubiću te!
Melkiore!
Upomoć! Upomoć!
Upomoć! - Ne čujem ništa!
Ogluveo sam! - Pomozite mi!
Naredi povlačenje! Masakriraće nas! - Ne, moraju nam dati vremena.
Da razbijemo branu. - Ne, Lote, ne!
Brana nam je jedina nada za budućnost. - Misliš da to ne znam?
Ne mogu ništa drugo, dao sam reč.
Naredi neka se bore dok ne dobiju signal rogom.
A onda neka se povuku na ivice klanca. Eber, idemo do brane.
Idemo! U napad!
Brani drugu stranu brane, a ja ću biti onde! - Dođite!
Pomozite Jevrejima!
Ja preuzimam komandu! Povlačenje! Povlačenje!
Natrag! Natrag!
Pazite na branu! Sledimo ih!
Eber! Nastojte da probiju središte brane, nema nam druge nade!
Mi ćemo odbijati napade.
Ali, Lote! Brana?! - Brzo!
Brže! Idemo gore!
Jesi li obavestio ljude da čekaju signal? - Kad rog zasvira!
Naredi svojima da sjašu! - Na zemlju!
U napad!
Stanite! - Stoj!
Prva patrola napred! Napadnite branu zdesna! - Na branu zdesna!
Druga patrola, napad sa suprotne strane!
Napred! Svi u napad! Podelite se!
Presecite užad! Secite! Secite!
Hajde, gore! Na obronke klanca! Brzo!
Natrag!
Kakve su vesti?
Pobeda! Potpuna pobeda!
Opasni. Nisi li tako okarektirisao Jevreje?
Dragi moj branitelj! Koji nije imao priliku da pokaže svoje veštine.
Između Sodome i sveta...
Samo Jevreji.
Tiho! - Govoriće kraljica! - Tišina! - Poslušajte!
Jevreji i Sodomljani! Svi srčani! Nudimo gostoprimstvo naših kuća
pobedniku Lotu i njegovom narodu!
Onde ćete imati hrane i pića i svega što ratnici požele!
Milosrđe? Milosrđe iz Sodome?
Možemo ih pobediti jednim udarom. - Samo izdaj naređenje!
I sravnićemo ovaj grad sa zemljom!
Ne. Ne, odlučio sam.
Nemamo izbora.
Da, kraljice! Prihvaćamo tvoju ponudu za smeštaj.
Ali samo dok ne izgradimo svoj logor.
Biću sa ranjenicima.
Gospode, daj mi znak da u Tvom pogledu postupim ispravno.
Da izaberem ono što je pravo. Pokaži mi i šta da uradim kasnije
služeći Tebi.
Gde se može naći vode? Potraži onde. Brzo!
Ti onde dole, a ja ću ovde potražiti.
Maleb!
Sav je naš rad uništen.
Odnela ga je voda koja je trebala biti naš spas. - Ali voda je još ovde.
Ponovno ćemo posejati. - Lote!
Voda!
Ova je zemlja prokleta!
Nisam siguran.
Baš ne mogu da verujem!
Odnelo je celo brdo! - Silina vode odnela je sloj zemlje.
Tu više ništa neće rasti! Nećemo videti ni klasa pšenice!
I to baš na našoj zemlji! Ni voda neće moći da je oplemeni.
Otrovana je. Bolje da odemo odakle smo došli. - Ne!
Prihvatićemo kraljičin poziv. Živećemo u Sodomi.
Odvojeni od drugih, ali vidljivi. - Živjeti u Sodomi? - Ne, Lote!
Baš je to Božji znak! Želi da povedem ljude dalje od polja.
Upustićemo se u trgovinu i svojim poštenjem ćemo pokoriti Sodomu.
Mere će nam biti tačne i precizne.
Trgovci koji nisu kupovali u Sodomi kupovaće od nas!
Otplatićemo svoju zemlju za godinu dana. - Šta ćemo prodavati?
So!
I tako su Jevreji pošli živeti u Sodomu i Gomoru.
Napustili su jednostavan seljački i pastirski život i postali trgovci solju.
Za otplatu zemlje ili za tebe lično? - Za oslobođenje robova.
Rekao nam je da dođemo! - Sutra se vratite, saslušaće vas i presuditi.
Nekada Lot nije prekidao posao da bi jeo. - Prezalogajio bi radeći.
Govorio je da je šargarepa okupana znojem finija od finog obroka.
I tad je govorio da so treba biti svačija. Poput vode.
Sad da je prodajemo po ceni zlata. Evo utroška jednog radnog dana.
Time ćemo kraljici otplatiti zemlju. - Istina.
Više prodajemo jer su naše cene poštenije. - Recite to robovima!
Da bi nadmašili našu poštenu cenu, jače ih šibaju.
Lot je pobedio u ratu. Doneo je vama bogatstvo, a nama pravdu.
Čudno je zaključiti da smo mi iz Sodome velikodušniji od Jevreja.
Mi se Lotu izuzetno divimo. - A mi ga volimo!
Baš ga zato moramo podsetiti da je Božji sluga. Neka ne zaboravi Boga.
Preteran je tvoj gnev, Išmaele. - A kakav bi trebao biti? - Reci mu sve!
Mora nam pomoći! - Šta misliš da postigneš tim divljanjem?
Ne shvataš, Lote! Ne može tako dalje. Zaustavimo se.
Pa da se zavadimo sa Sodomljanima? - Neće ni znati,
izgledaće kao da su robovi sve organizovali. - Šta to govoriš?
A kad pobegnu, imamo kraljičinu reč da Jevrejske kuće pružaju azil.
Želiš kraljici da otmeš njenu imovinu i držiš je za reč. - Imovinu!
Ljudska bića od krvi i mesa smatraš imovinom? Kako si se promenio.
Miroljubiv sam čovek. Poštujem stavove svojih komšija.
Prihvatili smo njihovo gostoprimstvo. Izlomili smo hleb.
Ne možemo da im krademo. Time gubimo svaki moralni razlog za ostanak.
Jedini moralni razlog je oslobođenje robova.
Tu smo da bismo poveli ljude na put poštenja. - Dok robovi ginu?
Ildit! Ti znaš šta znači ropstvo.
Reci mu! - Mene pitaš!
Šta ja znam o radu u rudnicima, nisam nikad tamo bila.
No za slobodu robova ne vredi rizikovati mir sa Sodomom.
Išmaele, naređujem ti: Ništa ne čini bez moje dozvole.
Šta ćemo onda ovde? - Zašto ne želiš da shvatiš?
Zadobićemo poverenje Sodomljana
pa će osvanuti dan kad ćemo legalno dobiti sve što želimo.
A ti želiš uništiti tu mogućnost nepravednim i nelojalnim činom.
Oni menjaju nas, a ne mi njih. Njihovo zlo nas je zarazilo.
Pogledaj oko sebe. Tvoja odeća, ova jela, ova kuća...
Lepša je od drugih jer je tako Veće htelo.
Lot je sada vođa bogatog naroda.
A Šua, koja boji svoje lice i nikad nije kući? A moja Maleb skreće pogled.
Je li to istina? - Šua se provodi kao devojke u njenom dobu.
A što se Maleb tiče, da se njome baviš više nego robovima,
ne bi sumnjičio njenu krepost. - Pusti krepost, šta ti znaš o tome?
Imaš li razloga da optužuješ moju ženu ili mene, obrati se Veću.
Veće, ah!
Oprosti mu. Gnevan je na mene, ne na tebe.
Ne shvata da smo nadomak, samo na korak do pobede. I to bez sile!
I? Je li te Lot saslušao? - Jeste, naravno. Sluša on, ali ne deluje.
Jednom mi je kraljica rekla da je između sveta i Jevreja samo Sodoma.
Veruješ u to? - Da, verujem.
Ko je, po tebi, sada najmoćniji među Jevrejima?
Moj ujak Abraham. - A ako ti uspeš preobratiti Sodomu?
Tada bi ti bio najznačajniji, Lote.
Bio bi ponosan na to. - Ponosan? - Da.
Ako se to i desi, biće to Božja volja.
Ja sam samo Njegov izvršilac - Izvršilac? Ne.
Postupi kao čovek, Lote. - Ti još ne shvataš, zar ne?
Još ne veruješ. - Sve što uradiš nije tvoje, samo su naređenja
tvog nevidljivog Boga? Ne. Zar nisi imao trenutaka
kada nisi ni sam bio u stanju da nađeš istinsko poverenje?
Sad te i nekadašnji rob pokoleba, naljuti. - Ne.
Brinem se za tebe. Kad se ponovno suočimo sa nevoljom
ili opasnošću, a ne budemo verovali, bićemo izgubljeni.
Tada ću ja biti izgubljena.
Ne mogu da verujem u ono što ne vidim. I znam da nikada neću
biti u stanju da se suočim sa teškoćom ili siromaštvom. Nikada.
Ali, to se neće desiti, jer ćeš me ti zaštititi.
Zar nije dovoljno da verujem u tebe?
Tvoja sestra Maleb.
Ne. Ne.
Ne verujem u to. - Zato što te razbesni? Zbog toga?
Maleb je previše mlada, nevina,
previše mila da bude takva, Vaše veličanstvo.
Mlada? Možda. Možda i mila.
Lažeš! Ako je voliš, zašto se mučiš da mi to kažeš?
Zašto? Zar nisi ovako ljubomorna?
Vidiš, u pravu sam. Ljubomorna si.
Da sam znala, samo da sam znala.
Kakva je razlika? - Sestra mi je. I? Sad imate više zajedničkog.
Mnogo više zajedničkog od drugih Jevreja za koje je Sodoma dobro
mesto kao i za tvog oca. - Otac mi je dobar, savršen. - To sam i rekao.
Zar se nije oženio jednom od naših? Doveo celo tvoje pleme u grad?
Onda, koliko si drugačija od njega? I koliko je Maleb drugačija?
Ili ja?
Podsećam li te na oca?
Kapetane, uđi.
Sviđa ti se kapetan? Lep je.
Je li tako?
Bi li ga htela?
Dođi.
Ne plaši se.
Dođi.
Pogledaj ga. Hajde.
Zar nije lepa? Reci.
Zagrli je.
Odgovori. - Mislio sam da su godine vernosti služeći te,
barem zaslužile poštovanje.
Poštovati neodlučnog psa koji stalno maše repom?
Otišao je da me preda.
Kraljica već zna sve.
Smrt mi se približava.
Suze su za tebe ili mene?
Za Maleb.
Siguran sam da ću te večeras oraspoložiti.
Pažnja! Svi slušajte! Pažnja!
Moji cenjeni gosti! Podanici stari i novi.
Odajem počast odanosti Jevreja, koji su je danas još jednom potvrdili
svojom poslednjom isplatom.
Pozivam vas da pijete u zdravlje njihovog vođe Lota. - Živeo Lot!
Prvi protiv Elamita i prvi u deljenju pravde!
Za njegove usluge proglašavamo ga našim posebnim savetnikom!
I prvim dostojanstvenikom Sodome!
Večno sam vam zahvalan, Veličanstvo.
Neka mir i dobra volja još dugo vladaju među našim narodima
pod mudrim vodstvom naše vladarice!
Koliko je stražara? - Tiho!
Stražari! Koliko ih je u službi? - Samo dvojica. Robovi su spremni.
Vrata se otvaraju prema unutra! Prema unutra! Ne naguravajte ih!
Čekajte!
Zaustavite ih!
Išmaele, ovuda!
Kad bih ti učinio veliku uslugu, sestro...
Bi li mi vratila autoritet koji mi pripada? - Bolju nagradu dobije onaj
ko prvi izvrši uslugu, a zatim se javi.
Kad je bila ovde na dvoru, i tvoja je žena igrala poput njih.
Robovi su pobegli!
U domove Jevreja!
U zamci smo! - Pokušajmo ovamo!
Dajte nam da uđemo! - Otvorite! - Pomozite nam! - Dajte nam azil!
Uhapsite ih! Hodaj!
Pažnja! Pažnja! Tišina!
Neki nekadašnji robovi su pokušali da pomognu neprijatelju da pobegne.
Zahvaljujući vernosti naših novih Jevrejskih sugrađana,
pronađeni su i uhapšeni.
Pokreni se! Ti natrag!
Donesite ulje! Upalite vatre!
Ne! Kao vođa Jevrejskog naroda pozivam se na pravo azila!
Tvoj narod im je to uskratio. - Zalupili su im vrata pred nosom!
Tišina!
Barem on je Jevrej. Ako je prekršio zakon, ja ću ga kazniti.
Kako želiš! U zatvor sa njim! Dok sudija Lot ne presudi.
Ne, ne! Želim da ostanem sa njima! Pustite me!
A što se ostalih tiče, pozivam vas na spektakl njihovog kažnjavanja!
Ni ja ni moj narod nećemo tome prisustvovati.
Pitaj svoj narod, Lote, je li saglasan.
Ne čujem da se protive.
Očito i oni kaznu smatraju pravednom.
Odvedite ih! - Zaustavite ih, Jevreji! Više vas je nego njih!
Zaustavite ih! Spasite robove!
Zaustavite ih! - Hajde, Lote.
Spasi ih.
Nemoj nas napuštati! Jevreji, pomozite nam! Spasite nas!
Spasi nas, Lote!
Jevreji, pomozite nam!
Tvoj narod otvara oči. Zašto bi branili robove
kad znaju da ne možeš obraniti ni čast svoje porodice?
Svoje žene!
Da, svoje žene.
Bila je jedna od nas i biće opet. I ona to zna. No boji se da ti kaže.
Ne slušaj ga, Lote. Ljubomoran je na tvoju moć ovde na dvoru.
Samo te želi provocirati. - A podsticala je i Šuu!
Šua! Jednom si se zakleo da ćeš ubiti onoga ko je zavede.
To ću i učiniti. - Onda me ubij!
Krivica joj se vidi na licu!
A i drugoj! Maleb!
Cvetu punom vrlina.
Osveti i nju.
Čekaj!
Uz podjednako naoružanje biće zabavnije.
Ne, Lote! Zar ne vidiš da te provociraju?
Pobedio si, Lote! Poštedi me! U ime tvoga Boga. Milost tražim!
Ne, oče! ne! Samo sam ja kriva! Ne ubijaj ga!
Ne! Ne!
Šta si to učinio?
Molila sam te da ga poštediš, meni za ljubav, a ti si ga ubio! Ubio!
Maleb, tužna si.
Zadovoljstvo je umreti na tvojim rukama.
Ne! Ne smeš umreti, neću te pustiti!
Čestitam, Lote. Slatko je, zar ne? Usmrtiti.
Videti telo koje život napušta i misliti, ja sam za to zaslužan.
Postao si pravi Sodomljanin, Lote. Dobro došao.
Ne. Ne.
Pogledaj svoje Jevreje u oči. Osmotri ih.
Najbliže zadovoljstvu koji pruža ubijanje je posmatranje ubijanja.
A oni se uopšte ne gnušaju što si pustio krv.
Preobratio si svoj izabrani narod u sodomski.
Ja... sam ubio.
I šta na to kaže Jevrejski sud? - Ne padaj u njenu zamku. Oprezno!
Koja bi bila tvoja presuda za ovaj zločin?
Ja bih osudio krivca.
Na doživotni zatvor.
Ne daj da te odvedu, brani se! Odupri se!
Pogledaj svoj narod! Boriće se za tebe. Veruj, sa tobom su!
Reci samo reč! Brani se!
Ne shvataš?! Imao si pravo da ga ubiješ! Imao si pravo!
Ako me zaista voliš, ne oklevaj! Brani se!
Ali ti to ne možeš shvatiti.
Ti ih ne poznaješ!
Lote! Lote!
Šta se dogodilo? Zašto si tu? Šta su ti učinili? Lote!
Dobro ga naulji!
Potpirite te vatre! Spalite ih!
Neka se peku!
Ne!
Dosta! Dosta!
Gospode, pomozi mi.
Kako sam mogao da sam sebe izneverim? Da toliko naštetim
iako sam mislio da pravedno postupam? Izložio sam svoj narod iskušenju koje
ni jedan čovek ne može podneti. Izgovaram Tvoje ime, srcem
ispunjenim ponosom. A sada je kasno za sve.
Kraljica je rekla istinu. Ako smo zli, kao što ona kaže, uništi nas
jer ne zaslužujemo Tvoje spasenje. Neka budemo izbrisani sa lica zemlje.
Gospode, zar nije ostalo ništa Tvoje u nama? Čuj me, Gospode.
Ako ima nešto u nama da se još bori za život suprostavljajući se smrti,
prokletstvu, želim da znam.
Obrati mi se, Gospode. Da znam, da li zaslužujemo da opstanemo,
da li imamo pravo da živimo.
Imamo poruku za tebe, Lote.
Gospodov gnev stuštiće se na ovaj grad
i na one koji su zaveli izabrani narod. - Gresi Sodome i Gomore
toliki su da bi u smrt odveli sve Božje stvorove. - Moraš otići.
Moraš povesti svoj narod na sigurno.
Sutra u sumrak Gospodova osveta izbrisaće svaki trag života
iz Sodome i Gomore. - Hvala Svevišnjem što nas smatra
vrednima spasa i svojim oruđem na zemlji.
Zar će uništiti sve Sodomljane Baš sve? I bezbožne i nevine?
Nevini su se u pravom trenutku mogli pobuniti protiv greha.
Nisu to učinili. - Ali Gospod je pravedan. Uspem li naći
50 pravednika ovde, hoće li ih poštedeti? - Nađi ih onda.
Ako ih ima 50 među Sodomljanima. - A 40?
Gospodin sa svojom milošću ne bi uništio toliko dobrih ljudi
zajedno sa lošima. Čak ni 30. Ni 20, čak ni 10.
Uspem li naći
10. pravednih iz Sodome pre današnjeg sumraka,
hoće li se smilovati i drugima?
Gospod će za 10. pravednih poštedeti sve.
No ako ih ne bude 10.,
njegova osveta nad ta 2 grada biće strašna. I zapamti, Lote:
ako se neko od onih koji krenu odavde osvrne unatrag
to će značiti da žali zbog Sodome i Bog će ga kazniti.
Neka se niko ne osvrće. Niko.
Lote! Lote! Gde si? Lote! Išmaele! Gde ste!
Lote! Gde si?
Išmaele!
Lote! Ne odustaj od vlasti, ti si i dalje naš vođa. Daj nam naređenje.
Čudo! Slobodan sam!
Pogledajte!
Spali su mi lanci! Slobodan sam!
I Lot je! Pogledajte mu oči!
On je video čudo! - Zgrešio sam.
Iz oholosti sam se zavarao da samog sebe kažnjavam.
No neko drugi će me u pravom trenutku kazniti.
Sekore! Ostavićemo ovaj grad.
Više nećemo živeti ovde? - Ne.
Zar nećemo ostati da pridobijemo Sodomljane?
Stanite, u ime kraljice!
Pustite nas da prođemo. - Ne budi lud, naređeno mi je. Šta ćeš uraditi?
I ime Gospoda.
Oči! - Čudo! Čudesna svetlost! - Svetlost ga je oslepela!
Još jedno čudo! - Idemo reći našim ljudima. Moramo im reći šta smo videli.
Zaustavite točak. - Zaustavite točak!
Mrtvi su. Spektakl je gotov.
Ili možda tek sada počinje.
Prijatelji! Jevreji! Ova su dva grada prokleta.
Moramo otići odavde pre sumraka.
Kapetane! Uhvati tog čoveka. - Ne!
Neka se popne gore. Neka samo govori. Zabaviće nas.
Vaša 2 grada biće izbrisana sa lica Zemlje.
Pretvorena u prah!
Jevreji! Počujte! Ja sam kriv.
Doveo sam vas ovamo i pomešali ste se sa pokvarenim bezbožnicima.
Ali Gospod nam u Svojoj dobroti nudi spas. Napred! Sledite me!
Idemo napolje iz ovog monstruoznog grada.
Čudo! - Sigurno! Da, moraš verovati!
Pogledajte u Sunce! Zalazi. Samo što nije. Treba da krenemo!
Daj ga na lomaču. - Lud je, izgubio je razum. Bezopasan je.
A vi građani Sodome i Gomore! Ako ima među vama njih 10
spremnih da nas slede... Samo 10, kažem.
Gospod će milosrdno poštedeti vaše gradove i živote.
Vas 10! Koji još veruju u život.
A ne u smrt.
Odrecite se svojih nastranih užitaka! Sledite nas! - Lote!
Pobedio si Elamite. Rešio si me moga brata i sad želiš da odeš?
Napuštaš Sodomu još bogatiji nego kad si stigao. Samo otidi. Idi.
Ako 10 mojih podanika žele da te slede, slobodno neka idu.
Pođi sa nama, misli na svoj narod.
Stavi im se na čelo. - Ono što ti nazivaš gresima
za mene su vrline. A svemoguću smrt koju tako mrziš ja obožavam!
I sad nas ostavite na miru!
I ti, Lote, i tvoj nemoćni Bog.
Oblaci, munje! Da bi zastrašio svoj narod ti ih zoveš proročanskima.
Nikakav nas strah ne tera iz Sodome. Samo vera.
Vera u Onoga koji se objavljuje u senci oblaka ili glasom groma.
Dobro gledaj u to Sunce.
Više ga nećeš videti.
Sledite me, Jevreji! Verujte!
Vera. Slušajte vođe! Slušajte ih!
Vruć pustinjski vetar. Biće bure.
Biće lepo.
Sledite me! - Lote, je li istina da će Sodoma biti uništena?
Ono što mi je rečeno govorim ti. Tako je odlučeno.
Voleo bih to da vidim.
Dođite! Sledite vaše vođe! - Zbogom, Lote. Zbogom.
Naš nas narod čeka. Moramo brzo sa njim. Maleb?
Maleb!
Šua... puno mi toga treba oprostiti i svojski ću se potruditi.
Ali sad me poslušaj i pođi za svojom sestrom. - Hoću, naravno.
Ići ću.
Idem jer sam se molila Gospodu da začujem i tvoj plač.
Kako sam i ja plakala. Da te vidim prostrtog na zemlji.
I do tog te trena neću napuštati. Oče!
Gospod mi je pokidao lance, oslobodio me.
Samo on može ovladati Sodomom i Gomorom. Dođi.
Oslobodio te da ti pokaže i da svima pokaže da je Lot najjači.
Lot je najhrabriji! - Dođi.
Poslušajte!
Tako kako mi je rečeno, tako ću ja vama preneti.
Pošto izađemo iz grada, ako se neko osvrne da pogleda,
pa i samo na čas, pazite, pokazaće time da žali za zadovoljstvima i gresima.
I Bog će ga kazniti. Zapamtite, neka se niko ne osvrće! Niko!
Proširite glas!
Natrag!
Vrata! Zatvorite vrata!
Upomoć!
Sad ste slobodni ljudi! Združite se sa drugima!
Čudo! - Gledajte! Nevidljiva sila ih je otvorila!
Gospod nas nije napustio. - To je ruka Božja! - Svevišnji je otvorio!
Čudo? Ne, to je vetar. Vetar iz pustinje.
Ne gledajte unatrag! Neka se niko ne okreće! Hodajte!
Ilidit, šta ti je? - Ne verujem u Boga. - Ali moraš!
Ne mogu! - Imaj vere u Njega! - Pokušala sam. - Moraš verovati!
Nalevo! Nalevo!
To je letna oluja. Ništa strašno.
Potres je to! Bilo je već toga!
Naređujem ti da ostaneš tu!
Gde bi ti? Gde bi se sakrila?
Ne osvrćite se! To je Božja zapovest.
Trebali bi svi izgovarati Lotovo ime.
Sve što su Jevreji dobro učinili njegova je zasluga.
Taj nevidljivi Bog ne postoji!
Ildit! Ne okreći se unatrag!
Ne!
Ildit!
Ne plači.
Dođi.
obrada: samson Adaptirao na srpski: suadnovic