Årer ned! Hurtigt!
Hverveholdet samles på kajen.
Jeg vender tilbage til "Defiant" om tre timer.
- Så har kaptajnen fuld besætning. - Tak, mr. Scott-Padget.
Hvervehold!
- Hverveholdet har travlt i aften. - Ja, det er sikkert vore mænd.
Vi mangler en snes folk til besætningen.
Det bliver værre og værre. Engelske søfolk må have mistet kamplysten.
Nej, sir. Men de bryder sig ikke om de vilkår, de skal kæmpe under.
- Det er nødvendigt med disciplin. - Naturligvis, sir.
Men af og til behandles flådefolk alt for strengt. Og dét er risikabelt.
Nederste dæk er ofte som et fængsel. Lønnen er dårlig og maden elendig.
- Ja, undskyld, sir. - Det er nu sandt.
Men det er admiralitetets opgave at løse de problemer.
- Det her er vor opgave. - Tak, sir.
- Jeg skal vist til Korsika. - Ja, hurtigst muligt.
- Prøv at undgå problemer på vejen. - Javel.
Kom med glasset.
Deres premierløjtnant, Scott-Padget, hvordan er han?
Han virker både effektiv og ivrig.
Han er ude med hverveholdet netop nu.
Manden er uden tvivl effektiv og pligtopfyldende...
- Men jeg må advare Dem... - Jeg vil selv lære ham at kende, sir.
Lad være.
Det nytter ikke at stritte imod.
Jamen, vi har kun været gift i tre dage.
- Han har aldrig været til søs. - Det skal vi nok få lavet om på.
I må ikke tage ham fra mig.
- Vis nåde, sir. - Tag ham med.
De er fra "Defiant".
Hverveholdet.
- De er nok fra vort skib. - Vi er allerede i flåden.
Vi ville også være på den, ikke?
- Du kommer med os. - Nej, han er en gentleman.
- Fjern dine beskidte hænder. - Sir...
- Tager jeg fejl, sir? - De kan vel se, jeg er en gentleman?
- Se hans fine tøj. - Tag ham, Dawlish.
- Sejler I i morgen, Vizard? - Ja, til Middelhavet.
- Så vi kan ikke hjælpe jer. - Jo, spred rygtet i flåden.
Hvis middelhavsflåden og kanalflåden slår til samtidigt, vinder vi.
- Handler I snart? - Der bliver mytteri på alle skibene.
- Inden forår? - Måske.
- Vi har fået 40 mere med. - Halvdelen af vor besætning er med.
Stakkels mænd. De behandles som dyr.
Jeg forstår ikke, at de skal tvinges til søs.
- Ikke alle vil forlade deres hjem. - Men tænk at sejle på "Defiant".
- Tænk at kæmpe mod franskmændene. - Du lyder ligesom din far.
- Men måske siger admiralen nej. - Far er hjemme igen.
Hvad sagde admiralen? Hvad sagde han om Harvey?
Han havde ingen indvendinger. Det er jo tradition.
Han mener, du skal til søs nu. Du skal ud på "Defiant" i aften.
- Jeg henter mine ting. - Harvey...
Undskyld, mor.
Farvel, min dreng. Pas på dig selv.
- Farvel, mor. - Vent på mig dernede.
- Det bliver noget helt nyt for ham. - Han er kun 12.
Du skal ikke være bekymret. Han skal nok klare sig.
Hvor længe bliver det den her gang? Et år?
- Under et år... måske. - Kun måske?
Jeg hader at tage afsked på kajen, så jeg siger farvel til dig her.
Du tog afsked med mig, da du så havet for nogle dage siden.
- Farvel. - Farvel.
Gud bevare jer begge.
- Hvad synes du om hende? - Hun er smuk.
Vi må hellere sige farvel her, for vi får ikke talt sammen på havet.
Farvel, far.
Farvel, Harvey.
Gå i båden, mr. Crawford.
Kaptajnen ankommer, sir.
Mr. Scott-Padget, det her er kadet Crawford.
De må være stolt over at være om bord på det samme skib som Deres far.
Mr. Kilpatrick, følg kaptajnens søn til kadetmessen.
Mr. Crawford skal behandles som alle andre kadetter.
Javel.
Der er stadig mange kvinder om bord. De fleste er nok koner.
- Hvem er det? - De tvangshvervede.
Kom.
Farvel, min skat.
Få alle kvinder fra borde!
Sving dem over!
- Alle forsyninger er om bord, sir. - Tak, mr. Scott-Padget.
Stil rekrutterne op.
- Op med jer. - Stram jer an!
Kom så, kom så! Stil jer for enden.
- Hvor skal du hen? - Jeg vil tale med kaptajnen.
Ind på geled.
Rekrutterne er klar til inspektion.
En af dem mener, der er sket en fejl.
- Han siger, han er en gentleman. - Fupmager.
Mine forfædre er lige så adelige som Deres, sir.
- Hvad hedder De? - Perceval Palliser Wagstaff.
- I familie med admiral Wagstaff? - Ja, langt ude, sir.
Ville han sige god for Dem? Hvor godt kender De ham?
- Har De været hjemme hos ham? - Ja, tit.
Er De gal? De siger, De har besøgt en, der slet ikke findes.
- Jeg kender da min egen familie. - Jeg har lige opfundet ham.
Hvad er De? Embedsmand?
- Stille! - Ja, sir, jeg læser jura.
Godt, mr. Dawlish.
Rekrutterne er klar, sir.
- Der skal arbejdes meget med dem. - De har ikke aflagt ed endnu.
Hvad siger lægen?
De kan sagtens gå an, sir.
Der er sket en fejl, sir. Jeg er en gentleman.
- Manden er en fupmager. - Mr. Scott-Padget.
- De må aldrig vende mig ryggen. - Undskyld, sir.
De skal være ved min side, indtil De får andre ordrer.
Det her er ikke verdens undergang.
Det er et godt skib med en besætning, som også er tvangshvervet.
Vi håber, vi får et spændende togt med mulighed for at tjene godt.
Lær jeres arbejde, gør som vi siger, så sker der jer ikke noget.
Jeres eneste fjende er franskmændene.
Mr. Dawlish, læs krigsartiklerne højt. Mændene er hermed hvervet.
Værsgo at fortsætte Deres arbejde, mr. Scott-Padget.
Tak, sir.
Tag opstilling, så jeg kan læse krigsartiklerne højt.
Efter mig.
Bådsmand, få skub i rekrutterne.
Kom i sving, svumpukler.
Næste.
Sæt forsejlet.
Sæt forsejlet!
Sæt storsejlet.
Sæt storsejlet!
- Lad være med at kigge ned. - Videre!
Højere op, svækling.
Sidste mand nede afstraffes.
Kom så.
Fart på.
Det der duer ikke. Vi gør det om... nu!
Op i riggen igen. Kom så.
Op i riggen med jer.
Er I døde deroppe? Fortsæt!
Glimrende. De har udrettet mirakler med besætningen.
Men pres dem ikke for hårdt.
De skal slå 12 min. og 45 sek. Det gør de nu.
- Kom han slemt til skade? - Et brækket ben.
Bær ham ned til lægen. Det rækker vist for i dag.
- Træd af, styrbords vagt. - Mr. Scott-Padget...
Vil De spise middag med mig i aften?
Ja tak, sir.
- Hvordan går det ham, der faldt ned? - Ikke godt.
Hvis ikke han får det bedre, må jeg amputere benet.
Mr. Scott-Padget vil sætte ham i arbejde.
- Har De noget imod Scott-Padget? - Vi har gjort tjeneste sammen før.
- Hvor? - På "Beadle". Det var brutalt.
En mand døde.
- Under afstraffelsen? - Ja.
- Jeg kan godt håndtere Scott-Padget. - Muligvis, sir.
Ved De, hvad der skete med kaptajnen på "Beadle"? Han blev afskediget.
Ligesom kaptajnen på hans forrige skib.
- Indflydelse? - En magtfuld mand har en elskerinde.
Og hun har en søn. Den unge mand har indflydelse, der vejer tungt.
- Jeg forstår. - Men han er en begavet officer.
En kommende Drake eller Hawkins med en mørk side og en sølvske...
- De skal nok få skik på ham. - Kom ind.
Godaften, mr. Scott-Padget. Et glas madeira?
- Jeg bliver nødt til at gå. - Tak, mr. Goss.
Vi slutter os til middelhavsflåden på Korsika -
- og melder os hos admiral Jarvis. Konvojtjeneste.
Vi har ordre til at skynde os derned, så vi lægger ikke til i Gibraltar.
- Kan De nå at uddanne besætningen? - Forhåbentlig, sir.
Jeg vil gerne have lov til at holde artilleriøvelser i næste uge.
Jeg ved, hvor svært det er at uddanne en grøn besætning i krigstid.
Men så snart det bliver muligt, skal De slække lidt på tøjlerne.
- Man kan nemt overdrive i starten. - Tvivler De på mine metoder?
Slet ikke. Jeg mener også, det er nødvendigt med disciplin.
- Disciplin er alfa og omega, sir. - Ikke helt.
Men det kan sagtens forenes med en tilfreds besætning.
Idealet er altid opnåeligt... hvis besætningen samarbejder.
Det gør den sikkert. Lad os skåle.
For et effektivt og tilfreds skib.
- Og skål for franskmændenes død. - Den afhænger af artilleriøvelserne.
Sørg for, de holder deres positioner, mr. D'Arblay.
Fyr!
Tilbage.
- Det var ikke min mening at... - Arrester den mand, sergent.
Han ville slå en officer. De får seks dusin piskeslag.
De er arresteret, Wheatley.
- Ville De slå en officer? - Nej, sir, jeg kan godt styre mig.
Men De holdt næverne op, ikke sandt? Svar mig.
- Jo, og jeg fortrød det straks. - Hvabehar?
Jeg handlede impulsivt og fortrød det straks.
- Hvor har De lært at sige det? - Det passer, sir.
Det er en alvorlig forbrydelse at true officererne, men i det her tilfælde -
- gør jeg en undtagelse og sætter straffen ned til to dusin slag.
- Jeg sagde seks dusin. - Før ham ud, hr. sergent.
Fremad march.
Der var flere, der hørte, hvad jeg lovede ham.
Det skulle De ikke afgøre.
Lagde De mærke til det, han sagde?
"Jeg handlede impulsivt og fortrød det straks."
Det betyder muligvis ikke noget, men han kan have lært at sige det.
- Af hvem, sir? - Gid jeg vidste det.
- Han huskede sætningen. - Og derfor fik han en mildere straf.
Scott-Padget blev sikkert rasende.
- Du ved, hvad to dusin betyder. - Ti stille.
Det betyder en svag kaptajn. Kaptajn Shaw på "Swift" -
- gav altid seks dusin. Det fik jeg.
Seks dusin. Se her.
Alle mand på dæk for at overvære afstraffelsen.
Giv agt, befalingsmænd og besætning.
- Alle mand er på plads. - Fortsæt.
- Fangen er klar til afstraffelse. - Gå i gang.
Trommehvirvel.
Et!
To!
Tre!
Tre tilbage. Se ned.
23!
24!
- Straffen er fuldbyrdet, sir. - Skær ham ned.
Skær ham ned.
Træd af, befalingsmænd og besætning.
Dejligt vejr, mr. Ponsonby.
"Jeg, Richard Dawlish, på Hendes Majestæts skib 'Defiant', -
- sværger at tjene sagen og deltage aktivt i den, -
- om det så skal koste mig livet."
Tak.
Korsika, den sidste britiske base. Slut på meddelelsen.
- Bekræft det. - Javel, hr. kaptajn.
Dårligt nyt, sir. Napoleon tromler Italien ned.
Han får vist Spanien med. De standser vel i Gibraltar?
Vore ordrer lyder på, -
- at vi skal sejle til Korsika så hurtigt som muligt.
Tag vagten, mr. Ponsonby.
Kom ind.
Jeg synes, vi bør vende tilbage til Gibraltar med det samme.
- Har De sat bramsejlet? - Nej, sir.
- Hvorfor ikke? - Vi risikerer at sejle i en fælde.
Jeg har mine ordrer.
De skulle slutte Dem til Jarvis, som måske ikke er på Korsika mere.
Han burde være på vej hertil, hvor hans flåde kan være i sikkerhed.
Hvor han ikke lukkes inde og afskæres fra forsyninger af fjendens flåde.
- Admiral Jarvis er ikke dum, sir. - Det ville han sætte pris på at høre.
De undervurderer ham, sir.
Mit ansvar, og også Deres, er at fuldføre vor opgave.
Vi har også ansvar for skibet, sir.
Det skal ikke sættes på spil pga. en gammel ordre.
Mr. Scott-Padget, når De får Deres eget skib, kan De gøre, som De vil.
- Mit skib adlyder admiralitetet. - Uanset konsekvenserne?
De bestemmer over liv og død på det her skib, sir.
Men jeg advarer Dem. Hvis vi overlever det her togt, -
- er det måske ikke nok at have fulgt admiralitetets ordrer.
Jeg lader mig hverken skræmme eller true. De gør, som jeg siger.
Jeg er ligeglad med Deres venner i London.
Så længe De er om bord på "Defiant", kan de ikke hjælpe.
Træd af.
- Støt, som hun går. - Sæt bramsejlet, mr. Ponsonby.
- Hurtigt. - Javel.
Sæt bramsejlet, gaster.
Få kadetterne ned fra riggen.
Ned på dæk, mr. Pardoe og mr. Crawford.
Mr. Crawford...
- Find flagkadetten for mig. - Mr. Kilpatrick, sir?
- Bed ham komme ned i messen. - Javel.
Åbn lugen, Grimshaw, og luk lidt luft ind.
Hører De dårligt? Åbn lugen.
Den stod åben i går, sir.
Det vil jeg blæse på. Jeg gav dig en ordre. Åbn lugen.
- Den skal åbnes en gang om ugen. - Rejs dig op, din frække hund.
Mr. Kilpatrick, mr. Scott-Padget venter på Dem i messen.
- Hvad vil han? - Det ved jeg ikke, men det haster.
- Se at få lugen åbnet. - Javel.
- Fortsæt, sergent Kneebone. - Jeg har tre til.
- Jeg har fem. - Fint. Snart er alle på vor side.
- Nu kan vi skrive vor indsigelse. - Hvorfor tør ingen sige mytteri?
Det tør jeg også godt, men det handler ikke om det.
Overtager man et skib, er det mytteri, -
- men vi skal overtage hele flåden.
- De kan ikke hænge alle sømænd. - Vi tvinger dem til at høre efter.
Bliv ved med at sprede rygtet. Det samme gør de på "Spithead".
Vi skal bare vente og vente...
Ja, vi venter, til tiden er inde.
Og når tiden er inde... Scott-Padget...
Mr. Kilpatrick, De har søgt om forfremmelse tre gange -
- og fået afslag hver gang. Hvor gammel er De?
- 35, sir. - 35?
Chancen for at blive officer er altså ret lille, -
- medmindre nævnet bliver overbevist om Deres kvaliteter.
- Kvaliteter? - Kreativitet i en svær situation.
Mod, loyalitet mod en officer, -
- en indflydelsesrig officer, der muligvis kan hjælpe Dem.
- Nu er jeg med, sir. - De holder skik på kadetterne.
Ja, de lystrer mit mindste vink.
Tager den unge Crawford sin straf som en mand?
- Det har ikke været nødvendigt... - Jaså?
Han er en god og ivrig dreng, ikke?
Ivrige drenge kommer galt af sted, og så må de straffes.
Kaptajnen bad os behandle ham som alle andre.
Ja, sir.
Vær på vagt, mr. Kilpatrick.
- Og ihærdig. - Javel.
Hvis De får brug for råd, er De altid velkommen.
- Lyv ikke for mig. - Jeg har ikke gjort det.
- Er det ikke Deres initialer? - Jo, men jeg ridsede ikke så dybt.
- Man kunne knap nok se det. - Det sagde De ikke før.
- Der var allerede ridset i det. - Man må ikke ødelægge bordpladerne.
Jeg har vist været for overbærende, mr. Crawford. Har De noget at sige?
En anden må have...
Jeg har intet at sige, sir.
Det burde De ellers have. Det kaldes "stille trods" i flåden.
Lys her med lampen.
- Ja, der er spor efter orm. - Jeg ville bare påpege det, sir.
Det kan lidt lud sagtens afhjælpe.
Ormen kan være i kadetternes kahyt. Vil De se efter?
Som De vil.
Er der en, der bliver sat på plads? Det virker noget overdrevet.
- Det er nok, mr. Kilpatrick. - Rejs Dem op.
- Hvad bliver han straffet for? - Han ridsede sine initialer i bordet.
- Mr. Scott-Padget, hvor er ormen? - Chapman.
Det er bare en plet ubehandlet træ. Var det det, jeg skulle se?
Jeg syntes, De burde se det, sir.
- Vinden tiltager, sir. - Hvorfor handlede De mod mine ordrer?
Jeg bad Dem sætte bramsejlet.
- Jeg vurderede, at vinden... - Var det Dem, der vurderede det?
- Det handler om godt sømandskab. - De betvivler alle mine beslutninger.
Bliv under dæk, til jeg giver Dem lov til at komme op igen. Forstået?
Ja.
- Mr. D'Arblay, sæt bramsejlet. - Javel, hr. kaptajn.
Han er blevet straffet syv dage i træk.
- Hvorfor griber kaptajnen ikke ind? - Hvad skal han gøre?
Alt vel, min dreng? Nu klatrer vi ned sammen.
Forsigtig.
Opstilling på kanondækket.
- Sårene læges rigtig godt. - De gør stadig pokkers ondt, sir.
- Hans egen søn. - Kan kaptajnen ikke se, hvad de gør?
Sæt dig her.
Hvad mente du med, at kaptajnen ikke kan gøre noget?
- Jeg gættede bare. - Hvad mente du?
Hvis han straffer Scott-Padget, bliver han stillet for en krigsret.
Han er chanceløs, hvis de kan bevise, at han beskyttede sin egen søn.
Hvis Scott-Padget har indflydelse, lader det sig let gøre.
- Hvor meget jura kan du egentlig? - Jeg gætter bare.
Det er altså Scott-Padget, der styrer det her skib.
Det er en lejlighed til at blive Scott-Padget kvit.
- En kniv i ryggen og så over bord. - Vær nu ikke dum.
- Kaptajnen ville ikke savne ham. - Vi går ikke kun efter en mand.
Vi stiler højere, og det lykkes, hvis vi er tålmodige.
- Det er det eneste, du siger. - Hør efter, Evans.
Hvis vi lægger hånd på en officer, går planen i vasken.
- Mon han hørte noget? - Hvad hvis han gjorde?
- De skulle gøre rent her, Crawford. - Det har jeg gjort.
Her er overhovedet ikke rent. Kom her.
Kom ind.
- Jeg håber ikke, jeg forstyrrer. - Slet ikke, mr. Goss.
Jeg ville bare rapportere...
Rapportere hvad?
Wheatleys sår læges fint, og de tre andre er på benene.
- Det fortalte De også i går. - Ja.
Jeg ville foreslå Dem noget...
Undskyld, men det, jeg mener, er...
Hvis han fik nogle dage i sygesengen, ville han slippe for deres overgreb.
- Hvem ville slippe for hvis overgreb? - Deres søn...
- Hvad prøver De at sige? - Jeg hører alt.
Når afstraffelserne...
Er min... Er mr. Crawford den eneste, der bliver afstraffet?
Nej, men han er altid en af dem, der får tæsk.
Det må høre op, sir. Besætningen er begyndt at undre sig.
- Over hvad? - Jeg mener...
Kom ind.
Mr. Scott-Padget beder om at få lov til at tale med Dem.
Gerne med det samme. Han sagde, det var yderst vigtigt.
- De burde ligge i sengen. - Nej, sir, jeg er ikke syg.
- Skal jeg overbringe Deres svar, sir? - Nej, det gør jeg selv.
- De ville tale med mig. - Jeg troede ikke, De ville komme her.
Jeg vil allerhelst lægge Dem i lænker, men det ville vel passe Dem godt.
- Jeg er slet ikke med. - Ikke det?
Jeg har ikke i sinde at gøre Deres tidligere kaptajner selskab på land.
- Hvad vil De? - Vende tilbage til tjeneste.
- Der er brug for mig. - Hvorfor tror De det?
Det blæser op. Jeg lytter til bølgerne, og jeg ved, jeg har ret.
- De vil altid have ret. - Hvis vi skal mindske sejl...
Må jeg så vende tilbage? Det er min plads og min pligt.
Som det første skal De undersøge, om alt er vel i kadetternes kahyt.
- Jeg er sikker på, mr. Kilpatrick... - Gør, som De siger.
Lad drengen være i fred.
- Han har lidt tilstrækkeligt. - Mener De Deres søn?
De ved udmærket godt, hvem jeg mener.
Javel, hr. kaptajn.
- Må jeg vende tilbage til tjenesten? - Ja.
Mr. Scott-Padget...
Hvorfor går vi ikke for fulde sejl?
Jeg vurderede, at det var uklogt, sir.
- Fortsæt bare, Waggie. - Vi har brug for en advokat.
- Det er jeg jo ikke... endnu. - Nej, men du har læst jura.
- Jeg kan højst give råd. - Du skal hjælpe os med indsigelsen.
- Afhjælpning af misforholdet? - Det er den slags ord, vi mangler.
- Nogle har ikke haft orlov i årevis. - Hvorfor flygter de så ikke?
For senere at blive fanget og pryglet som ham?
- Jeg vil ikke tage del i et mytteri. - Du skal bevise, det ikke er mytteri.
Du skal aflægge ed.
Hvad laver de der?
- Hvad laver I? - Vi splejser reb, sir.
- Det ser ikke sådan ud. Få dem væk. - Kom så, op med jer.
Næste gang går det dig endnu værre.
Undskyld, sir. Det var min fejl.
Han snublede i rebet, da jeg trak i det.
Hvis du er skyld i flere ulykker, forsvinder huden på din ryg.
Hvad pokker laver du, Evans? Er du blevet skør?
- Jeg slutter mig til jer, Vizard. - Godt.
Det kommer du til at bøde for.
Sæt ham i hullet.
- Endnu en, der skal prygles. - Vi øver i morgen ved otte glas.
Premierløjtnanten beder dig holde godt udkig til styrbord, Pardoe.
Kom så i sving, kanonerer.
Placer to soldater på agterdækket ved seks glas.
- Kursen er øst-nord-øst. - Javel.
Mr. Scott-Padget, har De lagt mærke til noget de seneste minutter?
- Hvad, sir? - En række ting.
For eksempel en mand, der råbte lydløst.
Jeg er ikke helt med, sir.
- Han så dig. Hvorfor gjorde du det? - Det er signalet.
- Vær forsigtig næste gang. - Hvornår skal vi gøre det?
Det skal du nok få at vide.
Når vi støder til flåden i morgen, har vi en hel besætning, -
- som er klar til at skride til værks.
Ikke et eneste skib.
Ikke en mast i havnen.
Vi må vist klare os selv.
- Hvad er der sket? Hvor er de? - De må være sejlet væk.
Franskmændene må være på trapperne. Jeg synes, vi skal sejle videre.
- Det gør vi også. - Tilbage til Gibraltar.
- Vend hende, mr. Scott-Padget. - Javel, hr. kaptajn.
Vi skal vende skibet, bådsmand.
Lad kadet Crawford være topgast i to dage, mr. Ponsonby.
- Er det som straf for noget, sir? - Gør, som jeg sagde.
Jeg vil tale med befalingsmænd og besætning, mr. Scott-Padget.
Alle mand, tag opstilling på dæk.
- Skal vi ikke til Gibraltar, sir? - Vi holder kursen indtil videre.
Jeg vil forklare nogle ting.
Flåden, som skulle have været her, er forsvundet.
I skal vide, hvilke ordrer flåden og vi har.
Vi skal eskortere en konvoj tømmerskibe -
- fra Syditalien og hele vejen tilbage til England.
Tømmeret skal anvendes til linjeskibe og fregatter.
Flere skibe som "Defiant". Vi skal sejle til mødestedet -
- og se, om konvojen er der. Hvis ikke, har vi gjort, hvad vi kan.
Hvis den venter på os, sørger vi for, den kommer hjem, -
- uanset om franskmænd, spaniere eller andre forsøger at standse os.
Mod Italien, mr. Scott-Padget.
Jeg tog nogle tvebakker med.
- Hvor længe har du været her? - Halvanden dag.
- Takket være Ponsonby. - Hvorfor?
Et skib! Skib ohøj! Styrbord midtskibs.
Fransk fregat og fransk handelsfartøj styrbord midtskibs.
Det er en englænder. Gør kanonerne klar.
Sejl efter dem.
Sæt alle sejl, mr. Scott-Padget.
Jeg vil ikke se en officer med en rebstump, mr. Scott-Padget.
Javel, hr. kaptajn.
Sæt bramsejlet.
Åbn portene.
Kør kanonerne ud.
- Vi er kampklar. - Tak, mr. Scott-Padget.
Kæmp, folkens, som om hele England så på.
Fald af.
Op mod vinden.
Gør klar til at give ild.
Lad hende falde lidt mere af.
Det nærmer sig.
Fyr!
Tættere på.
- Sigt efter masterne. - Fyr!
Bord dem, mr. Scott-Padget.
Bord!
Bord, kanonerer!
Sig til soldaternes kaptajn, at de skal borde.
- Vi har taget skibet. - Handelsfartøjet har strøget flag.
Alt i orden. Begge skibe.
- Hvor er den engelske flåde? - Den ligger i Atlanten.
Før ham ned, sergent Kneebone.
Han siger, den engelske flåde er sejlet mod Atlanten, sir.
Vi er muligvis det eneste engelske skib i Middelhavet.
- Insisterer De på at fortsætte? - Vi skal eskortere konvojen.
Der er ingen konvoj, kun et fransk linjeskib.
De har haft ret før, men den her gang tror jeg, De tager fejl.
Der er intet fransk linjeskib. Kun frygten for det.
- Sir... - Hør, de fejrer det allerede.
Forståeligt nok. Der bliver en god bonus til hele besætningen.
De her to skibe er et godt bytte.
- De gør klogt i at lytte... - Begge skibe skal sejles tilbage.
Held og lykke, mr. D'Arblay. God tur til Rochefort.
- Hør nu, hvad jeg siger... - Kellahorn sejler handelsfartøjet.
Jeg har tildelt ham en ung kadet som hjælp... mr. Crawford.
Mr. Crawford...
- Pas godt på skibet. - Javel, hr. kaptajn.
Sørg for, hun kommer sikkert i havn.
Jeg troede, De ville have drengen om bord.
Det troede jeg også.
Det var en fejl, som jeg nu har rettet.
Kom nu! Hurtigere.
Fart på, dovne svin!
Mr. Scott-Padget!
Jeg vil undgå, De slapper af.
Ingen officer skal slå besætningen med reb.
- Jeg kunne ikke finde Kilpatrick. - De er fritaget for resten af vagten.
På grund af lydighedsnægtelse, og nu må jeg vise mig fra min værste side.
- Det har De allerede gjort, sir. - Hvabehar?
Jeg må give Dem en lærestreg. De får løbende vagt.
Fire timers vagt, fire timers hvile, døgnet rundt.
- Jeg er officer, ikke kadet. - Ikke kadet...
- Om forladelse... - Gå ned i Deres kahyt!
- Jeg ville bare sige... - De adlyder fortsat ikke.
Når den herre her ikke er i tjeneste, skal han melde sig hver anden time -
- til vagthavende officer, som derefter skal rapportere til mig.
Nu har alle glemt vor indsigelse. Scott-Padget var vor sags bedste ven.
Træd af, mr. Scott-Padget.
- Officeren har meldt sig korrekt. - Tak, mr. Ponsonby.
Konvojen er her nok ikke længere, men vi ændrer ikke kurs.
Skib i sigte! Sejl styrbord midtskibs.
- Hvilken slags skib? - En fregat, sir.
Hørte De det, mr. Scott-Padget? En fregat, ikke et linjeskib.
Sejl efter hende.
Vi kigger nærmere på hende.
Læg om til nord-nord-vest.
- Alle kanonerne er klar. - Vi er klar til kamp, sir.
Et venetiansk skib. Neutralt, medmindre Frankrig har taget Venedig.
Intet flag, intet signal...
Hvorfor ikke?
- Hun må have set vort flag. - Og hørt, vi gjorde os kampklar.
Hejs natsignalet, mr. Ponsonby.
- Intet svar. - Kanonportene er åbne, sir.
- Vi kan ikke vente på en bredside. - Nej, men vi skal være sikre.
Vi må ikke blotte os. Vi er nødt til at give ild nu.
Kør kanonerne ud, men vent med at affyre dem.
Hvem er I?
Vi er "Defiant".
Hvem er I?
Mr. Ponsonby, han er ramt i armen.
Hudson og King, bær kaptajnen ned.
Kaptajnen er såret. Nu er jeg befalingshavende.
Fyr!
Hvem der?
Hvad foregår der?
Goss... Goss...
- Er "Defiant" blevet erobret? - Bestemt ikke, sir.
Hvad er det for stemmer?
De spilder Deres tid. Jeg nægter at sige noget.
- Er han kaptajn? - Ja, officer i Napoleons tjeneste.
Ti, din forræder!
Mr. Scott-Padget, kaptajnen vil tale med Dem.
- Jeg bordede skibet, sir. - Med store tab til følge?
- Nej, en halv snes. - 60 sårede. De har brug for mig.
Det lykkedes os at beslaglægge en del, inden hun gik ned.
Men den største fangst har vi her. Kom med franskmanden.
Den her absurde personage er oberst Giraud, -
- Napoleons politiske rådgiver.
Monsieur, jeg er fransk officer og skal behandles med respekt.
- Jeg vil have mine papirer tilbage. - Før ham ud.
Vi var heldige. Oberst Giraud fik ikke destrueret sine papirer.
Han ved alt om planerne om en invasion af England.
- Ved han også hvornår? - Inden for de næste par uger.
- Vi må have ham til London. - Naturligvis, sir.
Så snart vi har repareret skibet.
- De har gjort det glimrende. - Tak, sir.
Mr. Scott-Padget...
... besætningen arbejder hårdt for en, hvis man ikke presser dem for hårdt.
Det skal jeg huske, sir.
Hermed slutter begravelsesceremonien for de faldne...
Træd af!
Bliv, hvor I er.
Vi skal ikke spilde tiden, når nu vi er samlet alligevel, -
- så I skal nu overvære en afstraffelse.
To dusin, fordi han så på ham.
Begynd afstraffelsen!
Hold hende nede...
Hun skyder vore master af...
De ryger... Hold hende nede...
Er du her, Goss?
- Hvor er mr. Goss? - Oppe at overvære afstraffelsen.
Jeg har ikke beordret nogen afstraffet.
23!
24!
- Straffen er udført. 24 slag. - Skær ham ned.
Nyder du det? Jeg skærer halsen over på dig, dit svin.
To dusin til.
- Hvad er der, Evans? - Der er orm i.
Jeg spiser maddiker, men ikke orm!
Tænk at smide mad på den måde. Ved du godt, det er strafbart?
- Man får prygl for den slags. - Han har sendt Dem...
- Hvabehar? - Jeg ved det godt, sir.
Mens vi overvejer din straf... Kan du samle det op!
Det fejler ikke noget. Spis det!
Spis det! Det er en ordre.
I bliver hængt for det her.
Vold mod en officer straffes med hængning.
Vi er alle i samme båd. Vi må gøre noget.
Der er kun ét at gøre... Giv signalet.
- Nu? - Så hurtigt som muligt.
Vi gør det ved otte glas.
Gå op på dæk og advar alle, du møder, Morrison.
Wagstaff, du siger det til Dawlish. Du klatrer op i riggen og råber.
- Hvem er vagthavende? - Ponsonby.
Hvor er Scott-Padget?
Officererne skal ind i deres kahytter, og soldaterne står vagt.
Jeg advarer dig, Evans. Bruger du den kniv, er du dødsens.
Tag det roligt oppe på dæk. Afvent signalet.
Drik lidt mere, sir, så gør det ikke helt så ondt.
Sådan...
Hold ham.
Giv den en skalle.
Begynd med kanon nummer fire.
Hip-hip-hurra!
Hvad foregår der?
- Lad mig være. - Ti stille.
Rør Dem ikke.
- Det her bliver din død, Vizard. - Før ham ned.
- Stå stille. - Forsvind.
Sådan, mr. Goss. Ingen kommer herind.
Hør, hvad jeg siger, fjolser. I er også revolutionære.
- Hvad siger han? - At vi er revolutionære ligesom ham.
Han er vigtig for kaptajnen. Jeg skal tale med ham nu.
Franskmændene er også revolutionære, men de har deres guillotine.
Vi har ladet Scott-Padget leve i to dage.
Vent...
Værsgo at gå.
Kom ind.
- De ville tale med mig, mr. Crawford. - Sid ned.
- Hvor er vi på vej hen? - Det har vi endnu ikke besluttet.
Vestindien, Sydamerika... Hvor som helst, bare ikke England.
Jeg ville tale med Dem om England.
Oberst Giraud har oplysninger om en invasionsplan.
Det passer. Han ved alt om landsætningssteder og datoer.
Det er, hvad vi har fundet ud af, men han ved meget mere.
- Han bør snarest afleveres. - Til hvem?
Admiral Jackson har befalingen over eskadren ud for Rochefort.
Skal vi sejle "Defiant" til Rochefort?
Helt frem til eskadren?
Ja, det beder jeg Dem om.
Hvis I værner om jeres lands sikkerhed, -
- og hvis I ikke vil have, vort land skal ydmyges af franskmændene.
- Men hvad sker der os? - Jeg kan ikke love noget.
- Admiralitetet kan ikke lide mytteri. - Det var heller ikke meningen.
Hvad havde I tænkt jer?
En indsigelse?
Jeg forstår.
Det er nok lidt for sent til indsigelser nu.
Vi sætter kurs mod Rochefort.
- Vil De lægge et ord ind for os? - Jeg gør mit bedste... for alle.
Jeg fremlægger alle de oplysninger, der kan gavne jer.
Men jeg advarer jer, sårer I nogen af officererne...
Ikke en eneste officer må komme til skade. I orden.
Jeg beklager, De mistede armen.
- Han lovede at støtte os. - Kan vi stole på ham?
En officer? Til helvede med England, lad franskmændene invadere landet.
- Nej, min familie er der. - Ingen franskmænd i mit hus.
Hold godt øje med ham. Vore liv afhænger af det.
Så beslutter vi, at vi sejler til eskadren i Rochefort.
Skib i sigte på styrbords bov.
Det er eskadren.
Flagskib på styrbords bov.
- Reb topsejlet. - Klar til at kaste anker.
Gør signalflagene klar, Wagstaff.
Vent her.
I er gale, hele flokken. Forhandle med en admiral!
Admiral Jackson er hæderlig. Han lytter til os.
Han går med til alt, til vi overgiver os. Derefter hænger han os.
- Nej, jeg sejlede for ham i 1789. - Bare vent at se.
Mr. Crawford...
Vizard!
- Hvem af os går med om bord? - Ingen.
Jeg lokker dem til at komme til os.
Sergent...
- Hold fangen bevogtet. - Før fangen under dæk.
Flagskibet langsides.
- Før mig til jeres kaptajn. - Denne vej, sir.
Harvey...
Han kom med de erobrede skibe og blev hos admiralen.
- Jeg har en rapport fra admiralen. - Giv mig den.
De har gjort det på "Spithead"! Flåden har begået mytteri!
- Er man gået med på kravene? - Hvert og et, sir.
- Alt, hvad I bad om... - Og lidt til, sir!
"Kongen har bevilget alle indblandede amnesti."
- Det ændrer jo alt, eller hvad? - Det ændrer alt.
- I hørte nyheden! - Hurra!
Hvad sker der med os?
Jeg skal tale med admiralen nu. Jeres ønsker bliver nok opfyldt, -
- hvis jeg afleverer et skib i god stand.
Kneebone, lad alle officerer komme op på dæk.
Gør det ikke! Nu forærer du alt det, vi kæmpede for, væk.
Luk flagkadetten ud, Jenkins.
Vi lukker officeren ud.
Værsgo at gå op på dæk, sir.
- Hvad er der sket? - Mytteriet er slut.
Rør mig ikke! I nedrige mytterister!
Tro ikke, I kan vende på en tallerken og så blive tilgivet.
Mr. Scott-Padget, for Deres skyld råder jeg Dem til ikke at sige mere.
De støtter deres forbrydelse. De står i ledtog med dem.
Men Deres venner skal få deres straf!
- Og De kommer aldrig til søs igen. - De er arresteret.
- Du har ødelagt det for os andre. - Hvad gør det?
I ville jo alle sammen se ham død.
Du er lige så ond som ham. I to ødelagde det for os.
Giv mig en kniv!
Stands!
Vi havde alt, men han tog det fra os.
- Vi begiver os væk, så snart vi kan. - Vi kan slippe væk i ly af tågen.
Jeg vil ikke høre en lyd. Vi letter anker og begiver os af sted.
- Letter anker! - Tys.
Ankeret er lettet.
Stik kursen ud.
Kursen er vest-syd-vest.
- Udkig? - Sejl om styrbords agter.
Hvor? Alle skibe ligger for anker.
Det er en fjendefregat!
Det er franskmændene!
Mr. Richmond, let anker.
- Franskmændene angriber, sir. - Gør klar til kamp.
- Franskmændene udnytter tågen. - De er på vej mod vor eskadre.
Se gløden!
En brænder! Det driver med brisen.
- Den er på vej mod flagskibet. - De kan ikke nå væk.
- Heller ikke de andre skibe. - De bliver brændt af.
Vizard, jeg kan ikke købslå, og jeg kan ikke love noget.
Intet forhindrer Dem i at flygte.
Men fjenden er der.
Alle mand, tag opstilling.
Hr. kaptajn...
De ser vel, hvad der foregår.
Franskmændene angriber. Vi er eneste engelske skib, der har sat sejl.
Vi må give flagskibet tid til at lette anker.
Lad trommerne lyde, hr. sergent. Styr mod brænderen, Ponsonby.
Kom så, alle mand.
Du godeste, se der.
Kør styrbords kanoner ud. Skyd med alt, hvad I har.
Hold hende støt!
Fyr!
Sluk branden midtskibs.
Mr. Ponsonby, vi går ind foran brænderen.
Vent! Ild ophør!
Fald af!
Hårdt styrbord!
Parat med bådshager.
- Vi har hende. - Hun svinger rundt.
De klarede det.
Slip bådshagerne.
Ret alle bagbords kanoner mod brænderen.
Fyr!
Flagskibet er på vej ind i slaget.
Franskmændene flygter ind i havnen.
Det er en god besætning, sir.
Flagskibet signalerer: "Tak, 'Defiant', for prisværdig indsats."
"Tak for prisværdig indsats."
Der er ingen mytterister om bord på det her skib nu, sir.
Vend hende, mr. Ponsonby. Vi vender tilbage til eskadren.
Tak, mr. Crawford.
Undertekst: SDI Media Group