Legg ned årene! Fort dere!
Pressgjengen samles på piren.
Jeg er tilbake på Defiant om tre timer.
- Da skal kapteinen ha fullt mannskap. - Takk, Mr. Scott-Padget.
Pressgjeng!
- Pressgjengen er på farten i kveld. - Ja, det er trolig våre.
Vi mangler noen få dusin besetningsmedlemmer.
Det blir verre. Engelske sjømenn later til å ha mistet kamplysten.
Nei, sir. Men de trives neppe med vilkårene de må kjempe under.
- Disiplin er nødvendig. - Ja, flåten styrer med hard hånd.
Men iblant blir flåtens menn behandlet altfor strengt. Det er en risiko.
Nedre dekk er ofte som et fengsel. Lønnen er dårlig, og maten er elendig.
- Jeg ber om forlatelse, sir. - Det er sanne ord.
Men det er admiralitetets oppgave å løse de problemene.
- Dette er vår oppgave. - Takk, sir.
- Jeg skal visst seile til Korsika. - Ja, snarest mulig.
- Prøv å unngå problemer på veien. - Skal bli, sir.
Hold fram glasset.
Din nestkommanderende Mr. Scott-Padget, hva syns De om ham?
Han virker både effektiv og ivrig.
Han er ute med pressgjengen nå.
Jeg avskyr å plapre. Han er effektiv og plikttro.
- Men jeg må advare Dem... - Sir, jeg vil lære ham å kjenne først.
La være!
Dette er til ingen nytte.
Ikke ta ham. Vi har vært gift i bare tre dager.
- Han har aldri vært til sjøs. - Vi skal gjøre ham til sjømann.
Dere får ikke ta ham fra meg!
- Sir, jeg ber Dem. Vær barmhjertig. - Ta ham med!
Dette er mennene fra Defiant.
Pressgjeng!
- De er nok fra skipet vårt. - Vi er allerede i flåten.
Da må vi forklare oss...
- Du blir med oss. - Nei, han er en gentleman.
- Vekk med de skitne labbene. - Sir...
- Tar jeg feil, sir? - De ser vel at jeg er en gentleman?
- Se på de fine klærne hans. - Ta ham, Dawlish.
- Vizard, seiler dere i morgen? - Ja, til Middelhavet.
- Så dere kan ikke regne med oss nå. - Spre ryktet i hele flåten.
Hvis middelhavs- og kanalflåten handler samtidig, vinner vi.
- Er dere klare til å handle raskt? - Det blir mytteri på alle skipene her.
- Før våren? - Det kommer an på.
- Vi har ytterligere 40 edsvorne. - Halve mannskapet støtter oss.
Stakkars menn. De blir drevet som buskap.
Jeg forstår ikke at de må tvinges til å dra til sjøs.
- Ikke alle vil forlate sine hjem. - Men tenk, mor, å få seile på Defiant!
- Tenk å få kjempe mot franskmennene. - Du låter akkurat som din far.
- Men admiralen sier kanskje nei. - Far er tilbake.
Hva sa admiralen? Hva sa han om Harvey?
Han hadde ingen innvendinger. Det er jo tradisjon.
På tide at du drar til sjøs. Du blir med Defiant i kveld.
- Jeg er klar. - Harvey...
Unnskyld, mamma.
Far vel, min kjære. Pass på deg selv.
- Far vel, mor. - Vent på meg der nede.
- Dette blir en ny erfaring. - Han er bare tolv.
Ikke vær urolig. Han kan ta vare på seg selv.
Hvor lenge blir det denne gangen? Et år?
- Kanskje kortere. - Bare kanskje?
Jeg avskyr avskjeder på kaia, så jeg tar farvel med deg her.
Du forlot meg for flere dager siden, straks du fikk se havet.
- Far vel. - Far vel.
Gud bevare dere begge.
- Hva syns du om henne? - Hun er vakker!
Det er best at vi tar farvel nå. På sjøen rekker vi ikke å snakkes.
Far vel, far.
Far vel, Harvey.
Gå i båten, Mr. Crawford.
Kapteinens jolle ligger langsmed oss!
Mr. Scott-Padget, dette er kadett Crawford.
Du må være stolt av å være om bord på samme skip som din far.
Mr. Kilpatrick, følg kapteinens sønn til kadettmessen.
Mr. Crawford skal behandles på samme måte som andre kadetter.
Ja, sir.
Det er fortsatt mange kvinner om bord. De fleste er vel koner.
- Hvem er de? - De er tvangsvervet.
Bli med meg.
Far vel, min elskede!
Få kvinnene vekk fra skipet!
Sving dem over!
- Alle forsyninger er om bord, sir. - Takk, Mr. Scott-Padget.
Still opp rekruttene!
- Opp med dere! - Se levende ut!
Fort dere! Still dere i enden av rekken!
- Hvor skal du? - Jeg vil snakke med kapteinen!
Still deg i rekken!
Rekruttene er klare for inspeksjon.
En mener at det er gjort en feil og at han må få gå i land.
- Han påstår at han er gentleman. - Han er en svindler.
Forfedrene mine er like adelige som Deres, sir.
- Hva heter De? - Percival Palliser Wagstaffe.
- Er De i slekt med admiral Wagstaffe? - Fjernt, sir.
Vil han gå god for Dem? Hvor godt kjenner De admiralen.
- Har De vært hjemme hos ham? - Ja, ofte.
Er De gal? De påstår at De har vært hjemme hos en som ikke fins.
- Jeg kjenner da min egen fetter. - Jeg oppfant ham nå nettopp.
Hva er De? Skriver?
- Stille! - Ja, sir. Jeg studerer juss.
Nå vel, Mr. Dawlish.
Rekruttene er klare til inspeksjon, sir.
- De trenger å bli drillet. - De har ikke sverget eden ennå.
Hva sier feltskjæren?
De duger svært godt, sir.
Sir, det har skjedd en feil. Jeg er en gentleman...
- Mannen er en bedrager. - Mr. Scott-Padget...
- De skal ikke vende meg ryggen. - Jeg ber om forlatelse, sir.
Inntil De får andre ordrer, skal De være her hos meg.
Dette er ikke verdens undergang.
Dette er et godt skip med et godt mannskap. Mange er tvangsvervet.
Vi håper på en spennende reise med muligheter til belønning.
Lær oppgavene deres og adlyd ordre, så kommer dere ikke til skade.
Deres eneste fiende er franskmennene.
Mr. Dawlish, les opp krigsartiklene. Disse mennene er nå vervet.
Mr. Scott-Padget, De kan nå vende tilbake til Deres andre plikter.
Takk, sir.
Dere skal nå stille opp, og jeg skal lese opp krigsartiklene!
Bli med meg!
Båtsmann, se til å få fart på rekruttene.
Beveg beina!
Neste!
Sett forseilet.
Sett forseilet!
Sett storseilet.
Sett storseilet!
- Ikke se ned! - Fortsett å klatre!
Høyere opp, ditt krek!
Sistemann ned blir straffet!
Fortere!
Kom an, beveg beina!
Det der er ikke bra nok. Vi gjør det om igjen... Nå!
Kom an, opp i riggen! Kom an!
Kom an, opp i riggen!
Har dere dødd der oppe? Opp med farta!
Mye bedre. De har utrettet mirakler med denne gjengen.
Men ikke press dem for hardt.
Tolv minutter og 45 sekunder. De slår det denne gangen.
- Er han hardt skadd? - Beinet er brukket, sir.
Bær ham ned til feltskjæren. Det er nok for i dag.
- Tre av, styrbord vakt! - Mr. Scott-Padget...
...vil De spise middag med meg i kveld?
Takk, sir.
- Hva med mannen som ble skadd? - Ikke bra.
Blir han ikke bedre, må jeg amputere beinet.
Mr. Scott-Padget vil sette ham i arbeid.
- Har De noe imot Scott-Padget? - Vi har tjenestegjort sammen før.
- Når var det? - På Beedle. Det var brutalt.
En mann døde.
- På grunn av avstraffelse? - Ja.
- Jeg kan nok håndtere Scott-Padget. - Kanskje det, sir.
Vet De hva som hendte med Beedles kaptein? Han ble avskjediget.
Likeså med kapteinen på hans forrige skip.
- Innflytelse? - En mektig mann har en elskerinne.
Hun har en sønn. Den unge mannen har innflytelse som veier tungt.
- Jeg forstår. - Men han er en begavet offiser.
En blivende Drake eller Hawkins, med en ond side og sølvskje...
- De får kanskje skikk på ham. - Kom inn.
God kveld, Mr. Scott-Padget. Skal det være et glass madeira?
- Jeg må gå, sir. - Takk, Mr. Goss.
Vi slutter oss til middelhavsflåten på Korsika-
- og rapporterer til admiral Jarvis. Konvoitjeneste.
Vi har ordre om å skynde oss dit, så vi anløper ikke Gibraltar.
- Men De rekker å drille mannskapet. - Jeg håper det, sir.
Med Deres tillatelse vil jeg holde artilleriøvelser i neste uke.
Jeg forstår vanskelighetene med å utdanne et mannskap i krigstid.
Men så snart det er mulig vil jeg at De skal slakke litt på tøylene.
- Det er lett å overdrive i starten. - Tviler De på mine metoder, sir?
Jeg sa ikke det. Jeg forstår nødvendigheten av disiplin.
- Disiplin er alt, sir. - Nei, det er ikke alt.
Men det går an å forene det med et fornøyd mannskap.
Idealet er alltid mulig... hvis mannskapet samarbeider.
Det gjør det sikkert. Nå skåler vi-
- for et effektivt og lykkelig skip.
- Og skål for franskmennenes død. - Det vil artilleriutdanningen vise.
Mr. D'Arblay, se til at de holder stillingene sine.
Fyr!
Tilbake!
- Sir, jeg mente ikke å... - Sersjant, grip denne mannen.
Han ville slå en offiser. Seks dusin piskeslag.
Wheatley, du er arrestert.
- Ville De slå en offiser? - Nei, sir, jeg kan beherske meg.
Men De holdt opp knyttnevene? Svar meg!
- En impuls jeg umiddelbart angret på. - Unnskyld?
Jeg fikk en impuls som jeg straks angret på, sir.
- Hvor har De lært den frasen? - Det er sant, sir.
Å true en offiser er en alvorlig forbrytelse, men i dette tilfellet-
- skal jeg være mild. To dusin piskeslag.
- Jeg sa seks dusin, sir. - Før ham ut, sersjant.
Fremad marsj!
Flere personer hørte hva jeg lovte ham!
Det var ikke opp til Dem å bestemme det.
La De merke til frasen han brukte?
"En impuls, angret umiddelbart."
Den betyr kanskje ikke noe, men jeg tror han har lært den.
- Av hvem, sir? - Skulle ønske jeg visste det.
- Vår mann husket frasen. - Derfor fikk han nok mildere straff.
Scott-Padget ble nok rasende.
- Du vet hva to dusin betyr. - Ti stille.
Det tyder på en veik kaptein. Kaptein Shaw på Swift-
- ga alltid seks dusin. Det var det jeg fikk.
Seks dusin! Se her!
Alle mann på dekk for å se avstraffelsen!
Offiserer og mannskap, giv akt!
- Alle er på plass for avstraffelsen. - Sett i gang.
- Fangen er klar for avstraffelse, sir! - Sett i gang!
Trommevirvel!
Ett!
To!
Tre!
Bare tre igjen. Se på føttene dine.
23!
24!
- Avstraffelsen er fullført, sir. - Slipp ham løs.
Ai ai, sir. Slipp ham løs.
Offiserer og mannskap, tre av!
Vakkert vær, Mr. Ponsonby.
"Jeg, Richard Dawlish, sersjant på Hans Majestets skip Defiant-
- sverger på å være tro mot vår sak og delta aktivt-
- om det så koster meg livet."
Bra gjort.
Korsika, Leghorn. Den siste britiske basen. Slutt på beskjeden.
- Bekreft den. - Skal bli, kaptein.
Dårlige nyheter, sir. Napoleon kjører over Italia.
Han skal ha fått med seg Spania. Jeg antar at De vil bli i Gibraltar.
Vi har fått våre ordrer.
Vi skal seile til Korsika snarest mulig.
Ta over vakten, Mr. Ponsonby.
Kom inn.
Sir, jeg mener at vi straks bør vende tilbake til Gibraltar.
- Har De satt bramseilet? - Nei, sir.
- Hvorfor ikke? - Vi risikerer å seile inn i en felle.
Jeg har mine ordrer.
De skal slutte Dem til admiral Jarvis som kanskje ikke er på Korsika.
Han bør være på vei hit der flåten hans er i sikkerhet.
Han vil ikke bli innestengt av en fiendeflåte, uten forsyninger.
- Admiral Jarvis er ingen tosk, sir. - Han vil nok verdsette din mening.
Jeg tror De undervurderer ham, sir.
Mitt ansvar, og Deres også, er å gjennomføre oppdraget vårt.
Vi har også ansvaret for skipet, sir.
Det er dumt å risikere det på grunn av en gammel ordre...
Mr. Scott-Padget, når De selv får kommandoen, kan De gjøre som De vil.
- Mitt skip adlyder admiralitetet. - Uansett konsekvenser?!
De har kanskje makten over liv og død om bord på dette skipet, sir.
Men jeg advarer Dem... Hvis vi overlever denne seilasen-
- er det kanskje ikke nok å ha fulgt admiralitetets ordrer.
Jeg lar meg verken skremme eller trues. De skal adlyde mine ordrer!
Deres venner i London betyr ingenting for meg.
Så lenge De er om bord på Defiant, betyr de ingenting for Dem!
De kan gå nå.
- Stø kurs! - Mr. Ponsonby, sett bramseilet.
- Opp med farten! - Ai ai, sir.
Gaster, sett bramseilet!
Sørg for at kadettene forlater riggen.
Ned på dekk, Mr. Pardoe og Mr. Crawford!
Mr. Crawford...
- Finn seniorkadetten for meg. - Mr. Kilpatrick, sir?
- Si at han skal gå til messen. - Ai ai, sir.
Åpne luken, Grimshaw, og slipp inn litt luft i depotet.
Hører du dårlig? Åpne luken.
Den sto åpen i går, sir.
Det bryr jeg meg ikke om! Jeg ga deg en ordre. Åpne luken!
- Den skal åpnes én gang i uken, sir. - Reis deg opp, din frekke kjøter!
Mr. Kilpatrick, Mr. Scott-Padget venter på Dem i messen.
- Hva vil han? - Jeg vet ikke, men det haster.
- Åpne luken umiddelbart. - Ai ai, sir.
- Fortsett, sersjant Kneebone. - Jeg har tre til.
- Jeg har fem. - Fint, snart er alle på vår side.
- Nå kan vi skrive oppropet vårt. - Hvorfor blir alle skremt av mytteri?
Ordet skremmer meg ikke, men det handler ikke om det.
Tar man over ett skip, er det mytteri.
Men vi skal ta over hele flåten!
- De kan ikke henge alle sjømennene. - Vi skal tvinge dem til å høre på oss.
Vi må fortsette å spre ordet. Det samme skjer i Spithead nå.
Vi skal bare vente og vente...
Ja, vi venter til tiden er inne!
Og når tiden er inne... Scott-Padget..!
Mr. Kilpatrick, De har søkt om forfremmelse tre ganger-
- men alltid fått avslag. Hvor gammel er De nå?
- 35, sir. - 35?
Sjansene for at De blir offiser er små-
- så sant ikke befalsnemnden blir overbevist om Deres kvaliteter.
- Kvaliteter? - Kreativitet i en vanskelig situasjon.
Mot, lojalitet mot en offiser...
En offiser med innflytelse, som kan tenkes å hjelpe Dem.
- Jeg tror jeg forstår, sir. - De har tilsyn med de unge kadettene.
Ja, de følger mitt minste vink.
Tar den unge Crawford straffen sin som en mann?
- Jeg har ikke funnet det nødvendig... - Ikke?
Han er vel en god og livlig gutt?
En livlig gutt finner på spillopper, og urostiftere må bli straffet.
Kapteinen insisterte på at han skulle behandles som alle andre.
Ja, sir.
Vær våken, Mr. Kilpatrick.
- Og iherdig. - Ja, sir.
- Hvis De trenger råd, så spør meg. - Takk, sir.
- Ikke lyv. - Det var ikke meg, sir.
- Er ikke det initialene dine? - Jo, men jeg risset ikke dypt.
- Det syntes knapt. - Det var ikke det du sa i sted.
- Dessuten var det hakk der. - Det er forbudt å ødelegge bord.
Jeg har vist deg overbærenhet, Mr. Crawford. Har du noe å si?
Bare at noen må ha...
Jeg har ikke noe å si, sir.
Det bør du ha. I flåten kaller vi dette "stille uforskammethet".
Lys her med lampen.
- Ja, det er spor etter mark. - Jeg ville bare påpeke det, sir.
Det er ikke noe å uroe seg for.
Marken kan ha spredd seg til kadettenes kvarter. De kan se etter.
Som De vil.
Er det noen som blir irettesatt? Det virker litt overdrevet.
- Det holder, Mr. Kilpatrick. - Reis deg.
- Hva blir han straffet for? - Han risset initialer i messebordet.
- Mr. Scott-Padget, hvor er marken? - Chapman.
Det er bare en flekk rent tre. Var det det De ville vise meg?
Jeg mente at De burde se det, sir.
- Vinden tiltar, sir. - Hvorfor gikk De imot mine ordrer?
Jeg beordret Dem til å sette bramseilet.
- Jeg vurderte vinden til... - Gjorde De den vurderingen?
- Det handler om godt sjømannskap. - De trekker alle mine ordrer i tvil.
Gå ned under dekk og bli der til jeg gir Dem lov til å komme opp!
Det er oppfattet, sir.
- Mr. D'Arblay, sett bramseilet. - Skal bli, kaptein.
Han er blitt straffet sju dager på rad.
- Hvorfor griper ikke kapteinen inn? - Hva kan han gjøre?
Alt i orden, gutt? Nå klatrer vi ned sammen.
Vær forsiktig.
Oppstilling på kanondekket!
- Sårene leges svært fint. - De gjør fortsatt vondt, sir.
- Hans egen sønn... - Forstår ikke kapteinen hva som skjer?
Sett deg.
Hva mente du med at kapteinen ikke kan gjøre noe?
- Jeg bare gjettet. - Hva mente du?
Hvis han går løs på Scott-Padget, blir han stilt for krigsrett.
Han er sjanseløs hvis de kan bevise at han beskyttet sønnen sin.
Har Scott-Padget innflytelse, er det ute med ham.
- Hvor mye juss kan du? - Jeg bare gjetter.
Så Scott-Padget er den som styrer på dette skipet..?
Dette er en sjanse for oss til å bli kvitt Scott-Padget.
- En kniv i ryggen og så over bord. - Ikke vær dum!
- Kapteinen vil ikke savne ham. - Vi er ikke ute etter én mann.
Vi sikter mye høyere, og da må vi ha tålmodighet.
- Det er det eneste ordet du kan, hva? - Hør her, Evans.
Hvis vi rører én offiser om bord på skipet vårt, er saken tapt.
- Tror du han hørte det? - Den gamle fylliken? Hva så?
- Crawford, De skulle gjøre rent. - Jeg gjorde det.
Her er det ikke gjort rent. Jeg skal lære deg... Kom her!
Kom inn.
- Jeg håper jeg ikke forstyrrer, sir. - Ikke det minste, Mr. Goss.
Jeg tenkte jeg skulle rapportere at...
Rapportere hva?
Wheatleys sår leges fint, og de andre tre er friske nå.
- Det fortalte De i går. - Ja, sir.
Jeg vil gjerne foreslå noe...
Unnskyld meg, men det jeg mener...
Hvis han får noen dager i sykelugaren, vil han slippe dem i noen dager.
- Hvem vil slippe unna hvem? - Deres sønn...
- Hva er det De prøver å si? - Jeg hører alt.
Når avstraffelsen...
Er min... Er Mr. Crawford den eneste som blir straffet?
Nei, men han er alltid en av dem som får noen slag.
Det må ta slutt, sir. Mannskapet har begynt å lure...
- Hva da? - Jeg mener...
Kom inn.
Mr. Scott-Padget ber om å få snakke med Dem, sir.
Umiddelbart, hvis mulig. Han sa at det er svært viktig.
- Du burde vært i sykelugaren. - Nei, sir, jeg er ikke syk.
- Skal jeg overbringe Deres svar, sir? - Nei, jeg gjør det selv.
- De vil snakke. - Jeg trodde ikke De ville komme.
Jeg har lyst til å legge Dem i jern, men det er akkurat det De ønsker.
- Nå forstår jeg ikke, sir. - Ikke?
Jeg vil ikke gjøre Deres tidligere kapteiner selskap på land.
- Hva vil De? - Gå tilbake i tjeneste, sir.
- Jeg trengs på akterdekket. - Hvorfor tror De det?
Det begynner å blåse opp. Jeg vet at jeg har rett.
- De må alltid ha rett. - Hvis vi må ta rev i seilene...
...får jeg gå tilbake til akterdekket? Det er min plass og min plikt.
Deres første oppgave blir å se til at alt er vel i kadettenes kahytt.
- Jeg tror nok at Mr. Kilpatrick... - Gjør som De sier.
La gutten være i fred.
- Han har lidd mer enn nok. - Sikter De til Deres sønn, sir?
Det vet De utmerket godt.
Jeg skal se til at det skjer, sir.
- Kan jeg gå tilbake i tjeneste? - Det får De.
Mr. Scott-Padget...
Hvorfor går vi ikke for fulle seil?
Jeg vurderte det som uklokt, sir.
- Fortsett å jobbe, Waggie. - Vi trenger en advokat.
- Men jeg er ikke det. Ikke ennå. - Nei, men du har studert juss.
- Jeg kan ikke mer enn å gi råd. - Du skal hjelpe oss med oppropet.
- For å korrigere klagemålet? - Det er den typen ord vi mangler.
- Enkelte har ikke vært i land på år. - Hvorfor rømmer de ikke?
For så å bli fanget og pisket, som ham?
- Jeg blir ikke med på mytteriet. - Du skal bevise at det ikke er det.
Du skal sverge eden.
Hva gjør de der?
- Hva holder dere på med? - Vi spleiser tauverk, sir.
- Det ser ikke slik ut. Flytt på dem. - Opp med farten! Opp med deg!
Pass deg. Neste gang sitter du i knipa.
Unnskyld, sir. Det var min feil.
Han snublet i tauet som jeg dro i.
Lager du flere ulykker, forsvinner huden på ryggen din.
Hva er det med deg, Evans? Er du gått fra vettet?
- Vizard, jeg slutter meg til dere. - Fint.
Du skal piskes for dette.
Sersjant, før ham bort.
- Enda en som skal piskes... - Vi øver i morgen ved åtte glass.
Nestkommanderende vil at du skal holde utkikk til styrbord, Pardoe.
Kanonmannskap, opp med farten!
Plasser to soldater på aktre brønndekk ved seks glass.
- Kursen er øst-nordøst. - Oppfattet.
Mr. Scott-Padget, har De lagt merke til noe de siste minuttene?
- Hva da, sir? - Et antall ting.
For eksempel at en mann ropte uten en lyd.
Jeg forstår ikke hva De mener, sir.
- Han så deg. Hvorfor gjorde du det? - Det er signalet vårt.
- Vær forsiktigere neste gang. - Når skal vi gjøre det på ordentlig?
Det får du vite i tide.
Når vi møtes med flåten i morgen, har vi et helt mannskap-
- som er rede til å skride til verks.
Ikke et eneste fordømt skip!
Ikke en mast å se i havnen.
Ser ut til at vi må klare oss selv.
- Hva har hendt? Hvor er de? - De må ha seilt av sted.
Franskmennene kommer nok hit snart. Jeg foreslår at vi drar av sted.
- Det skal vi gjøre. - Og seile tilbake til Gibraltar.
- Vend henne, Mr. Scott-Padget. - Ja, sir.
Båtsmann, vi skal vende skipet!
Mr. Ponsonby, la kadett Crawford være toppgast i to dager.
- Er det en straff, sir? - Gjør som jeg sier.
Mr. Scott-Padget, jeg vil snakke med offiserer og mannskap.
Alle mann, oppstilling på dekk.
- Skal vi ikke gå til Gibraltar, sir? - Vi holder kursen inntil videre.
Jeg vil forklare noen ting.
Flåten som skulle vært her, er forsvunnet.
Jeg vil at dere skal vite hvilke ordrer flåten og vi har.
Vi skal eskortere en konvoi tømmerskip-
- fra Sør-Italia og hele veien tilbake til England.
Tømmer som skal brukes til linjeskip og fregatter.
Flere skip som Defiant! Vår plikt er å seile til møtestedet-
- og se om konvoien er der. Hvis ikke, så har vi gjort det vi kan.
Hvis den venter, så sørger vi for at den kommer hjem-
- uansett om franskmenn, spanjoler eller noen andre prøver å stoppe oss!
Mot Italia, Mr. Scott-Padget.
Jeg tok med noen kjeks.
- Hvor lenge skal du være her? - En og en halv dag.
- Takket være Ponsonby. - Hvorfor det?
Et skip... Skip i sikte! Styrbord midtskips!
En fransk fregatt og et fransk handelsskip til styrbord!
Gjør klar til kamp!
Mr. Scott-Padget, sett alle seil!
Mr. Scott-Padget, jeg vil ikke se en offiser med en tauende.
Oppfattet, sir.
Sett bramseilet!
Åpne lukene!
Rull fram kanonene!
- Skipet er klart til kamp. - Takk, Mr. Scott-Padget.
Dere skal kjempe mot henne som om hele England så på!
Fall av.
Opp mot vinden!
Gjør klar til ildgivning!
La henne falle av litt til.
Det nærmer seg.
Fyr!
Nærmere!
- Sikt på mastene! - Fyr!
Mr. Scott-Padget, gjør klar til bording!
Borde!
Kanonmannskap, borde nå!
Marinesoldatenes kaptein... Si ifra at de skal borde nå!
- Vi har tatt skipet! - Handelsskipet har firt flagget.
Alt i orden, sir. Begge skipene.
- Hvor er den engelske flåten? - Borte. Flyktet til Atlanteren.
Før ham ned, sersjant Kneebone.
Han sier at den engelske flåten har seilt mot Atlanteren, sir.
Vi er kanskje det eneste engelske skipet i Middelhavet.
- Insisterer De på å fortsette? - Vi skal eskortere konvoien.
Det fins ingen konvoi, bare et fransk linjeskip.
De har hatt rett før, men denne gangen tror jeg De tar feil.
Det fins ikke noe fransk linjeskip, bare frykt for et.
- Sir... - Hør, de feirer allerede.
Og hvorfor ikke? Hele mannskapet får en real belønning.
Disse to skipene er et fint bytte.
- De gjør klokt i å lytte til... - Begge skipene skal seiles tilbake.
Lykke til, Mr. D'Arblay. Ha en god seilas til Rochefort.
- De må lytte til meg... - Kellahorn seiler handelsskipet.
Til å hjelpe seg tildelte jeg ham en ung kadett... Mr. Crawford.
Mr. Crawford...
- Ta godt hånd om skipet. - Skal bli, kaptein.
Sørg for at hun kommer trygt i havn.
Jeg trodde De ville ha gutten om bord.
Det trodde jeg også.
Det var en tabbe... som jeg nå har rettet opp!
Fortere!
Sett opp farten, late svin!
Mr. Scott-Padget!
Jeg vil unngå at de blir slappe.
Ingen offiserer får slå mannskapet med tau.
- Jeg fant ikke Kilpatrick. - De er suspendert fra denne vakten.
For ordrenekt. Heretter vil jeg forbause Dem.
- Det har De gjort, på mange måter. - Unnskyld?
Jeg må gi Dem en lærepenge. De skal gå løpende vakter.
Fire timer på og fire timer hvile, døgnet rundt.
- Jeg er offiser, ikke kadett! - Ikke kadett...
- Jeg ber om forlatelse... - Gå til kahytten Deres.
- Jeg vil bare si... - De nekter fortsatt å adlyde!
Når offiseren ikke er i tjeneste, skal han melde seg hver annen time-
- til vakthavende offiser som så rapporterer til meg!
Nå har alle glemt oppropet vårt. Scott-Padget var vår saks beste venn.
De kan gå, Mr. Scott-Padget.
- Offiseren har meldt seg korrekt. - Takk, Mr. Ponsonby.
Konvoien er nok ikke her. Men vi endrer ikke kurs ennå.
Skip i sikte! Seil ved styrbord midtskips.
- Hva slags skip? - En fregatt, sir!
Hørte De det, Mr. Scott-Padget? En fregatt, ikke et linjeskip.
Ta henne igjen!
Vi tar en nærmere titt på henne.
Vend til nord-nordvest.
- Alle kanonene er klare! - Vi er klare til kamp, sir.
Et venetiansk skip... Nøytralt, hvis ikke franskmennene har tatt Venezia.
Ikke noe flagg, ikke noe signal...
Hvorfor ikke?
- Hun må ha sett flagget vårt. - Og hørt oss gjøre klar til kamp.
Mr. Ponsonby, heis nattsignalet.
- Ikke noe svar. - Kanonportene er åpne, sir.
- Vi kan ikke vente på en bredside. - Nei, men vi må være sikre.
Vi kan ikke blotte oss slik. Vi må åpne ild nå!
Rull fram kanonene, men vent med å åpne ild.
Hvilket skip er dere?
Vi er Defiant!
Hvilket skip er dere?
Mr. Ponsonby, han er truffet i armen!
Hudson og King, bær kapteinen under dekk!
Kapteinen er såret! Dere adlyder nå ordre fra meg!
Fyr!
Hvem er der ute?
Hva er det som skjer?
Goss... Goss...
- Er Defiant blitt erobret? - Aldeles ikke, sir.
Hva er det for noen stemmer?
Dere kaster bort tiden. Jeg nekter å si noe.
- Er han kaptein? - Ja, en offiser i Napoleons tjeneste.
Ti stille, din forræder!
Mr. Scott-Padget, kapteinen vil snakke med Dem.
- Jeg bordet skipet, sir. - Ble tapene store?
- Nei, bare rundt et dusin. - 60 sårede. De trenger meg nå.
Vi rakk å legge beslag på en hel del før hun sank.
Men det største byttet har vi her. Hent franskmannen!
Denne absurde figuren er oberst Giraud...
...politisk rådgiver for Napoleon.
Monsieur, jeg er en fransk offiser og skal behandles med respekt.
- Jeg vil ha tilbake papirene mine... - Før ham bort!
Vi var heldige. Oberst Giraud rakk ikke å ødelegge alle sine papirer.
Han kjenner til invasjonsplanene for England.
- Vet han når? - I løpet av de nærmeste ukene, sir.
- Han må føres til London. - Naturligvis, sir.
Så snart vi har reparert skipet.
- De har gjort det ekstremt godt. - Takk, sir.
Mr. Scott-Padget...
...dette mannskapet biter godt fra seg hvis De ikke kjører dem hardt.
Det skal jeg huske, sir.
Hermed er begravelsesseremonien for de drepte avsluttet.
Tre av og...
Bli stående der dere er!
For å vinne tid vil jeg benytte anledningen nå som alle er samlet.
Dere skal nå bevitne en avstraffelse.
To dusin... Bare fordi han så på ham.
Begynn avstraffelsen!
Ligg nedenfor...
Hun skyter etter mastene våre.
De kommer til å ryke. Ligg nedenfor...
Er du der, Goss?
- Hvor er Mr. Goss? - På dekk. Han bevitner piskingen.
Jeg har ikke gitt ordre om noen pisking.
23!
24!
- Avstraffelsen ferdig, sir. 24 slag. - Slipp ham løs!
Nyter du det? Pass deg, før jeg kapper strupen din, ditt svin!
To dusin til!
- Hva er det, Evans? - Det er mark i det!
Jeg spiser biller og larver, men ikke mark!
Kaste mat på den måten... Du vet vel at det er straffbart?
- Man blir pisket for slikt. - Han sendte deg...
- Unnskyld? - Ja, sir, jeg vet det.
Mens vi tenker over straffen din... Plukk det opp.
Det er ikke noe galt med det. Spis det.
Spis det! Det er en ordre.
Du blir hengt for dette!
Vold mot en offiser blir straffet med hengning.
Vi sitter alle i samme båt. Vi må handle raskt.
Det er bare én ting å gjøre: Gi signalet!
- Nå? - Så snart vi kan.
Vi gjør det ved åtte glass.
Morrison, gå opp på dekk og advar alle du møter.
Wagstaffe, du sier ifra til Dawlish. Du klatrer opp i riggen og roper.
- Hvem er vakthavende offiser? - Ponsonby.
Hvor er Scott-Padget?
Offiserene skal låses inne i kahyttene. Marinesoldatene står vakt.
Jeg advarer deg, Evans. Bruker du kniven, er du dødsens!
Ta det med ro oppe på dekk. Vent på signalet.
Drikk litt til, sir. Så gjør det ikke like vondt.
Vær klare.
Hold ham fast!
Ta i ordentlig.
Begynn med kanon nummer fire.
Hipp, hipp hurra!
Hva er det som skjer?
- La meg være! - Hold munn!
Ikke rør deg, sir!
- Dette blir din død, Vizard! - Før ham under dekk.
- Stå stille! - Forsvinn!
Ja vel, Mr. Goss. Ingen kommer inn hit.
Hør på meg, idioter! Dere er også revolusjonære!
- Hva sier han? - At vi er revolusjonære som ham.
Han er viktig for kapteinen. Jeg skal snakke med ham nå.
Franskmennene er også revolusjonære, men de har giljotinen!
Vi har latt Scott-Padget leve i to dager.
Vent...
Du kan gå nå.
Kom inn.
- Du ville treffe meg... Mr. Crawford. - Sitt ned.
- Hvor er vi på vei? - Det har vi ikke bestemt ennå.
Vestindia, Sør-Amerika... Hvor som helst, men ikke England.
Jeg vil snakke med deg om England.
Oberst Giraud har opplysninger om en invasjonsplan.
Det er sant. Han kjenner til landgangssteder og datoer.
Så mye har vi fått vite, men han vet mye mer.
- Han må overleveres snarest. - Til hvem?
Admiral Jackson har kommandoen over eskadren utenfor Rochefort.
Vil De at vi skal seile Defiant til Rochefort?
Helt fram til eskadren?
Ja, det er det jeg ber om.
Hvis De bryr Dem om Deres lands sikkerhet...
Hvis De ikke vil at vårt land skal bli ydmyket av franskmennene.
- Men hva skjer med oss? - Jeg kan ikke love noen ting.
- Admiralitetet misliker mytterier. - Det var ikke meningen.
Hva var det dere hadde tenkt dere?
Et opprop?
Jeg forstår.
Det er nok for sent for opprop nå.
Vi setter kursen mot Rochefort.
- Vil De støtte oss da? - Jeg skal gjøre mitt beste...for alle.
Jeg skal legge fram alle faktaene som er til deres fordel.
Men jeg advarer dere: Hvis dere skader noen av offiserene...
Ikke en eneste offiser skal komme til skade... Jeg forstår.
Jeg er lei for at De mistet armen.
- Han lovte oss sin støtte. - Kan vi stole på ham?
En offiser? Til helvete med England, la franskmennene invadere landet!
- Nei, jeg har familie der! - Ingen franskmenn i mitt hus!
Hold øye med ham! Våre liv avhenger av det.
Da bestemmer vi at vi seiler til eskadren i Rochefort.
Skip i sikte ved styrbord baug!
Det er eskadren!
Flaggskip ved styrbord baug!
- Ta rev i toppseilet! - Klare til å kaste anker!
Wagstaffe, gjør klar signalflaggene!
Vent her.
Dere er gale, alle sammen. Forhandle med en admiral...
Admiral Jackson er en ærlig mann. Han lytter til oss.
Han går med på alt, til vi overgir oss. Så henger han oss.
- Nei, jeg seilte med ham i 89. - Dere får se.
Mr. Crawford...
Vizard!
- Hvem av oss blir med om bord? - Ingen.
Jeg skal få dem til å komme til oss.
Sersjant...
- Bevokt fangen. - Før fangen ned under dekk!
Flaggskipets jolle ligger inntil oss.
- Før meg til kapteinen! - Denne veien, sir.
Harvey...
Han kom med de erobrede skipene og ble hos admiralen.
- Jeg har en melding fra admiralen. - Gi meg den.
De har gjort det på Spithead! Flåten har gjort mytteri!
- Har man gått med på kravene? - Hvert eneste, sir.
- Alt dere ba om. - Og mer til, sir!
"Kongen har innvilget alle de involverte amnesti."
- Dette forandrer alt, eller hva? - Det forandrer alt.
- Dere hørte nyhetene. - Hurra!
Hva skjer med oss?
Jeg skal snakke med admiralen nå. Deres ønsker blir nok oppfylt-
- hvis jeg forlater et skip i god skikk.
Sersjant Kneebone, la alle offiserene komme opp på dekk.
Ikke gjør det. Nå kaster du vrak på alt vi har kjempet for.
Jenkins, slipp ut kadettene.
Vi skal løslate offiserene.
De kan gå opp på dekk, sir.
- Hva har hendt? - Mytteriet er avsluttet.
Ikke rør meg! Skitne mytterister!
Ikke tro at dere kan vende kappen og bli tilgitt!
Mr. Scott-Padget, for Deres egen skyld råder jeg Dem til ikke å si noe mer.
De støtter forbrytelsen Deres! De står i ledtog med dem!
Men Deres venner skal få sin straff.
- Og De får aldri forlate land igjen! - De er arrestert.
- Du har ødelagt for oss alle. - Hvilken rolle spiller det?
Dere ville jo at han skulle dø!
Du er like ond som ham. Dere to ødela alt for oss!
Gi meg en kniv!
Unna!
Vi hadde alt, men han tok det fra oss!
- Vi drar mens vi kan. - Vi kan slippe unna i tåken!
Jeg vil ikke høre en lyd. Vi letter anker og drar av sted.
- Letter anker! - Stille.
Ankeret er lettet.
Sett kurs!
Kursen er vest-sørvest.
- Utkikk? - Seil ved styrbord akter!
Hvor? Alle skipene ligger for anker.
Det er en fiendefregatt!
Det er franskmennene som kommer!
Mr. Richmond, lett anker.
- Franskmennene angriper, sir. - Gjør klar til kamp.
- Franskmennene utnytter tåken. - De er på vei mot vår eskadre!
Se, ser dere gløden?
Et skip i brann! Det driver med brisen!
- Det er på vei mot flaggskipet! - De kommer seg ikke unna!
- Ikke de andre skipene heller! - De kommer til å ta fyr.
Vizard, jeg kan ikke kjøpslå, og jeg kan ikke love noe.
Ingenting hindrer dere i å flykte.
Men fienden er der!
Alle mann, oppstilling!
Kaptein...
Dere ser hva som skjer!
Franskmennene angriper. Vi er eneste engelske skip som har satt seil.
Vi må gi flaggskipet tid til å lette anker. Vi skal stoppe brannskipet!
Sersjant, la trommene lyde. Ponsonby, styr mot brannskipet.
Kom an, alle mann!
Gode Gud, se der!
Fram med styrbord kanoner! Skyt med alt dere har!
Stø kurs!
Fyr!
Slokk brannen midtskips!
Mr. Ponsonby, vi går forover mot brannskipet.
Vent! Ild opphør!
Fall av.
Stø kurs.
Hardt styrbord!
Stå klare med entredreggene.
- Vi har henne! - Hun vender!
De klarte det!
Slipp entredreggene.
Rett alle babord kanoner mot skipet.
Fyr!
Flaggskipet er på vei inn i striden.
Franskmennene flykter tilbake inn i havnen!
Det er et godt mannskap, sir.
Flaggskipet signaliserer: "Takk, Defiant, for ærefull innsats."
"Takk for ærefull innsats."
Det fins ingen mytterister om bord på dette skipet nå, sir.
Vend henne, Mr. Ponsonby. Vi vender tilbake til eskadren.
Takk, Mr. Crawford.
Tekst: SDI Media Group