BERLIN - DANAS
Postaješ nekako slatka, ha?
Kako si?
Reći ću ti šta bismo mogli da uradimo.
Ako mogu da izađem u podne sledeće subote
ići ćemo u Vansi i kupati se. Bi li volela to? - Oh, volela bih to.
Mama! - Pa, i bilo je vreme!
Tako uvek govorite, gđo Gerhardt.
Zato što ste još uvek napolju, Džoni. Shvataš li da je skoro ponoć?
Vaš sat mora da se popravi. Tek je 10:30.
Naravno, dobro mama! Biću gore za samo minut.
Spavaću, Pati. Laku noć, Džoni!
Laku noć, gđo Gerhardt.
Pati?
Laku noć dušo. - Laku noć.
Hoćeš li me nazvati? - Hoću. - Zdravo.
Hej, Džoni.
Da? - Zapalite mi, molim.
NAPUŠTATE AMERIČKI SEKTOR
NOĆNI LJUDI
Imate telefonsku poruku gdine Leterbi.
Morate odmah kući. Gđa Leterbi je bolesna. - Hvala.
Vi momci nastavite. Ko je zvao?
Doktor. Mislim da je operater rekao da je on već bio tamo.
Sekretar vojske me zamolio da vas to obavestim
da je vaš sin, kaplar Džon Leterbi...
Kako je ona? - Dao sam joj sedativ.
Uskoro će zaspati, ali mislim da je ipak bolje da ostanem ovde neko vreme.
Voleo bih da ne ulazite tamo gdine Leterbi.
Vratićemo ga, draga. Ne brini.
Ovoga puta ovo nije sin Džoa Doka.
Imamo prilično moćne prijatelje.
Fletčer. Ukrcajte me na avion za Vashington večeras oko 18, 18:30.
Ako postoji bilo kakav problem, pozovi menadžera i recite mu za koga je to.
Da, tako je.
Sad mi daj senatora, lično.
SJEDINJENE DRŽAVE KOMANDNI ŠTAB BERLIN
Vratite se u 11:00. - Da, ser.
Ne podudaraju se.
Meni su dobre. - Mislim na čarape.
Dobro jutro pukovniče. - Dobro jutro, moj naredniče. Je li Hofi već zvala?
Hofi? - Da, ostavio sam joj puruku u toj prodavnici duvana.
Nadam se da je još tu. - Zašto?
Zato što počinje da izgleda kao da nam je ona poslednja šansa.
Ako ne iskopa nešto o tom momku, stvarno smo u buli. Šta su ove?
Više kablograma o njemu iz kancelarije komandnog generala.
Šta je ovaj put? Kongresmeni ili senatori?- 2 senatora, još neki guverneri.
Koliko ti se sve zajedno čini?
3 guvernera, 7 senatora, 15 kongresmena.
Čini se da čovek ima veoma moćne veze.
Kancelarija pukovnika Van Dajka. - Pukovnika Van Dajka.
Ovde je, gđo Hofmajer.
Hofi. Kako si, curo? - Dobro, hvala, Stiv. Žao mi je što kasnim.
Oh, u redu je. Slušajte, je li linija bezbedna?
Mislim da je tako. To je javni telefon.
Pa dobro onda. Radi se o ovom Leterbi momku. Šta si čula?
Za sada ništa. Samo ono što je u novinama.
Pa, znaš li protiv čega smo? - Ne, ne znam.
Opet je to ona stara rutina "ništa ne znamo".
Niko tamo nikada nije čuo za kaplara Leterbija.
Misliš li da bismo mogli saznati nešto o tome? - Mogu da probam.
Ne smeta ti? - Naravno da ne.
Pa, ne moraš ako ne želiš. Znaš to. - Razumem. Želim to.
Još uvek si tamo, radiš posao? - Ako misliš ono što mislim da misliš...
da.
U redu, ali ne rizikujte previše. - Videću šta mogu da saznam.
Možeš me pozvati ovde bilo kada. Dežurni oficir će znati gde sam.
Zvaću te čim nešto saznam. - Čekaću te.
Pa, to je prava žena, bez obzira na koji način je gledate.
Ona ima svoj privatni rat.
I njoj neće biti važno koliko se mirovnih ugovora potpiše.
Ne dokle god ima Rusa ili nacista. - Šta je bilo, Rik?
Biste li voleli da se popnete na drvo?
Rik je zabrinuta da gđa neće biti obešena.
Pukovnik Van Dajk zna zbog čega sam zabrinuta.
Misliš da ne misliš da je stvarno lojalna?
Mislim da je žena navučena na absint.
I ne bih verovala alkoholičaru sve dok mogu da bacim taj sto.
Pa, šta je tako loše u absintu? - Nekome ko pije vazduh bez ičega.
Ali, jednog dana će je pogoditi u pogrešno vreme i poludeće.
Da si prošla kroz sve što je ona prošla
i ti bi tražila nešto što će ti pomoći da zaboraviš.
Jeste li ikada videli ožiljak od noža koji ima na vratu?
Da. Dar jednog od dečaka gdina Hitlera.
Šteta što je bio prekinut. Ima li još nešto, ser?
Ništa drugo. Hvala vam.
Krvožedna mala frajlica, zar ne? - Stvarno se nakostrešila na Hofi.
Misliš li da će Gđa zaista moći da uspostavi vezu? - Ne pitaj mene.
Kladiću se u nešto ako bude. - Šta to?
Kladim se da će želeti da to uradi noću.
Šta da uradi noću? - Nije važno. Nije uopšte bitno.
Pričaj engleski, hoćeš li?
One avetinje tamo. Zar nikad ne rade ništa danju?
Prave provale? - Svaka stvar, bez obzira na to šta je...
mora se raditi noću. Primećuješ li to ikad?
Čini se da te život ovde pretvara u pravog filozofa.
Ne bih se nimalo iznenadio, jer da sam izgubio jednu
morao bih da izgubim desetak lutaka zbog svog ovog noćnog rada.
Ima jedna mala, mala debela po imenu Frici,
ne bih je menjao ni za o Miki Mantl.
Fredi? - Tomi?
Kako ste? - Uđite.
Biću odmah sa tobom.
Zapiši ovo. Poštovani senatore,
cenimo vaše interesovanje i brigu u vezi sa kaplarom Džon Leterbijom.
I uveravam vas da ćemo uložiti sve napore
da ga pronađmo i vratimo na dužnost.
Hobart. Ministarstvo spoljnih poslova. To je sve. Hvala.
Ovaj momak mora da poznaje više senatora od Herija Trumana.
Šta je sa tobom? - Donosim vam pzdrave komandnog generala.
I uzvraćam ih. - I bi li Ministarstvo spoljnih poslova bilo dovoljno dobro
da sačeka VIP- a koji stiže popodne?
Pa, ode moja večera, ali u redu. Ko je to?
Gdin Čarls Leterbija.
Je li ovo zezanje? - Ne. Strogo službeno.
Ali, zašto su mu to dozvolili? Šta on misli da može učiniti po tom pitanju?
Uticaj, dragi dečače. Nemoj mi reći da član Ministarstva
spoljnih poslova nikada ranije nije čulo za uticaj?
Je li on zaista tako velika faca?
Igra golf. - Oh.
Gdin Leterbi?
Da, tako je... - Ja sam Fred Hobart iz Ministarstva spoljnih poslova.
Kako ste? - Drago mi je što vas vidim, ser. - Ima li vesti? - Ne previše, bojim se.
U svakom slučaju, dobio sam telegram od sekretara i on
me uverio da će sve biti u redu.
Nisam popodne dobio nikakav izveštaj iz kancelarije.
Drugim rečima, Hobarte, situacija je ista kao one noći kad je moj momak odveden.
Uprkos svemu što smo uradili, svari tako stoje.
Želim da vidim komandnog generala večeras.
Bojim se da ga ne možete videti večeras.
Zašto ne? - Večeras je u velikoj gužvi sa Rusima.
Zbog Džoniju? - Pa, tu je nešto više od Džonija, koliko sam čuo.
Kako to mislite?
Očigledno je to još jedan veliki pritisak. S vremena na vreme ih dobijemo, znate.
Juče su ponovo obustavili saobraćaj na autoputevima
a popodne su prekinuli telefonsku linije prema Istočnoj Nemačkoj.
Rade sve što mogu da smisle da nam naprave smetnje.
Šta mislite da zaista žele?
Pa, kao prvo, žele da odemo odavde. - U redu, pa izlazimo.
Možda će im se onda dopasti Toledo.
Pokušavate li da budete duhoviti?
Daleko od toga, ser.
Samo mislim da ništa što se ovde dešava nije nikada izolovano.
Oteli su 19-godišnjeg momka, vašeg sina.
Ne možemo još reći je li samo lokalna igra ili druga Koreja.
Niste li vi momci previše melodramatični oko cele stvari?
Ne, ser, sigurno nismo. Vi možda jeste, ali mi nismo.
Zdravo, Hofi. - Kako si, Stiv?
Izgledaš odlično. - Hvala.
Pa, sigurno nisi gubila vreme. - Imala sam sreće.
Za stara dobra vremena?
U redu. Za stara dobra vremena.
Pa Ok. Koja je kvaka?
Uhvatili su ga, u redu. - Ko ga ima?
Bi li ti smetalo da ne postavljaš pitanja?
Osoba koja mi je rekla... ne bih volela da dovedem tu osobu u nevolju.
Oh, ne smeta mi, ali kako možemo poslovati? Ili možemo li? - Možemo, ali...
bojim se da ću moram da budem malo misteriona u vezi sa tim.
Neću pitati ništa drugo. Ti mi reci. - Pa...
to je trampa. - Kako to misliš "trampa"?
Izgleda da žele nekoga iz američkog sektora.
Dvoje, u stvari. A ono što žele da znaju je
jeste li zainteresovani da čujete ostatak predloga.
Misliš, žele da zamene vojnika za... ovo dvoje nekih? - Očigledno.
Ko su ljudi koje žele? - To još ne znam.
Kako onda mogu da kažem jesam li zainteresovan ili ne?
Možda žele mene i generala? - Ne. Ne ovaj put, u svakom slučaju.
Oni samo žele da znaju da li biste uzeli u obzir takav vodeći princip.
U principu, naravno. U principu ću slušati sve.
Sve dok me ne obavezuje ni na šta. - Biste li zaista razmotrili takav dogovor?
Pa, koji drugi izbor imam?
Tako šokantna ideja.
Da, znam. Zaista me ubijaju, ovi momci.
Za njih jednostavno nema dna, ali šta drugo mogu učiniti?
Moram da vratim vojnika.
Je li to ono što želiš da im kažem?
Moramo negde početi.
Kada misliš da ćete znati još nešto? - Možda večeras.
Pa, ja ću biti spreman svaki put. - Da te pozovem u kancelariju?
Ne, koristi onaj drugi broj. Šta je sa momom? Je li Ok?
Rečeno mi je da jeste. - Vidi...
U ovom poslu si sigurna, zar ne? - Savršeno.
Bila sam upravo ono što su tražili.
Neko u poziciji da razgovara sa obe strane.
Pa, ne moraš biti previše hrabra. Znaš na šta mislim?
Nema straha. Previše sam toga prošla da bih sada rizikovala.
Pa, reći ću ovo za tebe mala...
Sigurno ne izgledaš. - Ne možeš to reći.
To je ono što je unutra. - Zar se više nikad ne opuštaš?
Misliš, jesam li ponovo zaljubljena?
Ne. - Zašto nisi?
Nisam više dobra za to, Stiv.
Upravo sam pokušala sa tobom. To nikada nije uspelo.
Nije da ste marili na ovaj ili onaj način. - Oh, samo trenutak.
Ne, znam te, Stiv.
Barem sam pokušavala da budem zaljubljen. Zaista sam se jako trudila.
Ti. Zaista nisi mogao da brineš manje.
Dušo, pogrešno si me shvatila.
Čak ni sada... - Nemojmo o tome, hoćeš li?
Tada nije bilo osećaja, a nema ga ni sada.
Jednostavno više nemam osećanja. - Misliš da nemaš?
Znam da nemam. - Pa, mogu li da te podsetim na nešto?
Mislim da je bolje da idem sada, Stiv.
U redu. Ali...
Igraj na sigurno, hoćeš li? - Ja sam dobro. Zaista.
Ne želiš da ti još jedno od tih tako-takvih švrlja po vratu, znaš?
Pozvaću te kasnije. Doviđenja.
Gdin Leterbi? - Da tako je. - Ja sam Norman Lejklend iz UP.
Oh, kako ste? - Fredi Hobart je nazvao i rekao da će zakasniti nekoliko minuta.
Biste li hteli da popijete piće u baru sa nama? - Da, voleo bih to.
Dobro. Je li ovo vaš prvi let? - Ne, ne. Bio sam ovde već dosta puta.
Oh dobro. Jeste li imali lep let? - Veoma lep. Nema problema.
Ovo je Edi Vitbi iz AP-a, Čarls Leterbi.
Kako ste? - Kako ste, gdine Leterbi? - Zar nećete da sednete? - Hvala, hoću.
Šta ćete popiti? - Uh...
Koktel Menhetn. - Da, eer.
Prvoklasna usluga, ser. - Najbolji bar u Berlinu.
Prijatan let? - Da, jako lepo. Hvala vam.
A sada kada ste ovde, šta očekujete da ćete moći da uradite?
Nisam dovoljno glup da mislim da mogu bilo šta.
Ovde sam da bih se uverio da neko drugi nešto radi.
I mislite da još nije dovoljno učinjeno? - To nije baš tačno.
Siguran sam da vlasti smatraju da je to što su uradili ispravno, ali...
pa, vidite, vi momci dobro znate kao ja vojska
može upasti u pristojnu birokratiju isto kao i političari.
Posebno kad je ulog, kako biste mogli reći, samo podoficir.
Za vojni um, zbog života jednog podoficira verovatno ne vredi ljuljati brod.
Razumete na šta mislim? - Mislim da razumem.
Osim što u ovom slučaju podoficir nije baš niko.
Njegov otac je čovek od nekog uticaja i navikao je da postiže rezultate.
I jedini način na koji znam da dobijem rezultate je da uđem tamo
sam i pazim da ne zaspe na poslu.
Malo ih podstaknete. - Da, da, upravo tako.
Da li to nameravate da kažete pukovniku Van Dajku? - Ko je pukovnik Van Dajk?
On je policajac na slučaju. - Kaplar Maršal kancelarija.
Oh, on je glavni. Šta da ne? - Samo se pitam.
Pretpostavljam da je ovaj Van Dajk nešto poput terora ovde, hm?
Verujem da je jako dobar u svom poslu. - Hvala.
O, gospodo... Ne želim da se uvredite zbog ovoga, ali...
Pa, pretpostavljam da kad dozvolite da vas vojska gura
tako dugo, počinješ da igrate po njihovim carskim uslovima.
Pa, ja ne. Za mene rade 4 bivša pukovnika i bivši brigadni general
u mom poslu. Sad više nisam impresioniran vojničkim činom.
Ovde sam da preduzmem nešto
i ako je ovaj pukovnik Van Dajk čovek koji će to omogućiti
upravo to nameravam da izvučem.
Pa priđete li mu na taj način...
ne mislm da ćete imati poteškoća da to dobijete od njega.
Čujem da Ranč ide protiv Bostona sutra.
Dalje.
Otvaram. - Stiv!
Odustajem.
Ko je to? - Mata Hari. - Zdravo, Hofi?
Mogu li odmah da te vidim?
Mislim da bi bilo bolje da se nađemo u mom stanu.
Dolazim za 15'.
Je li rekla u njenom stanu?
Imam vrlo čudan osećaj u vezi sa ovim dogovorom.
Kako to mislite? - Ne znam kako, ali već vidim sebe
tačno u sredini letećeg papira. - Još jedna prljava?
Koga briga za to?
Žele li da se spuste nisko, ja ću se spustiti niže.
Nikada neće videti dan kad bi mogli da nauče starog
pro-fudbalera bilo čemu o prljavom bazenu.
Šta je to? - Pa, još ne znam.
Ali ono što su ovog puta imali na umu je vrlo, vrlo nervozan predlog.
Ponekad me na smrt uplašiš, Stiv.
Pa, nema svrhe brinuti o tome.
To je nova diplomatija. Samo se moramo naviknuti.
Trenutno sam verovatno na putu da upoznam zvaničnog
predstavnika velike suverene sile. I znaš gde?
Upravo u mračnoj uličici baš kao i Miki Spilejn.
Hoćeš li se vratiti? - Ne znam. Ne mogu ti reći.
Često se pitam šta bi se dogodilo da se neko od naših
vojnih diplomata postavi malo tvrđe prema ovim ljudima.
Ne fol tvrđe, već stvarno tvrđe. Onako kako sam ja
morao biti tvrd u svom poslu na putu prema gore.
Pitam se šta bi se dogodilo?
Ne znam, ali to je izuzetno zanimljiva ideja.
Mislite da bi nam mogli ukazali malo više poštovanja?
Možete se kladiti u svoj poslednji dolar da bi.
Pa, jedan od njih sada sedi tamo.
Hajde da ga pitamo. - Jedan šta?
Rus. - Ovde?
Idem po njega.
Rus po rođenju misli. U stvari, on je Amerikanac.
Nekada je predavao na koledžu Smit. On je sada jedan od naših oficira za vezu.
Gdine Leterbi, hteo bih da upoznate gdina Petrošina.
Kako ste? - Kako ste, gdine Leterbi?
Sedi ovde, Piti. - Hvala.
Mogu li vam ponuditi saučešće, ser.
Hvala, ali radije bih malo više akcije ovde.
Činimo sve što možemo, ser.
Osim što su ovaj put malo manje kooperativni nego inače.
Recite mi da li je neko sa naše strane ikada razgovarao sa Rusima o mom momku?
Ja sam. - Šta su rekli?
Razgovarao sam sa pukovnikom Lodedžinskim, oponentom
pukovnika Van Dajka tek prošlog ponedeljka. To sada nije tajna.
Lodedžinski je porekao da je čak i čuo za incident.
I dozvolili ste mu da se izvuče sa tim?
Nisam imao moć da promenim ono što mi je imao reći.
Vidite li na šta mislim?
Gdine Petrošin. Je li neko ikada pokušao sa novcem na ovim ljudima?
Novac? - Novac. Hladni tvrdi američki dolari.
Jeste li ikada razmišljali o tome dok ste imali posla sa njima?
Ne ser, mislim da nikad nisam. - Kako bi bilo da o tome razmislite sada.
Nisam najbogatiji čovek na svetu, ali sam dovoljno bogat za ruskog pukovnika.
Možete li ga ponovo videti?
Pretpostavljam da bih mogao? - Kako bi bilo da probate sa nim?
Preskočite diplomatske note i birokratiju, naklon i struganje.
Ponudite mu šta god želi što imam u zamenu za mog momka.
Žao mi je gdine Leterbi.
Ali ovo je situacija u kojoj vaš novac nije ni najmanje važan.
Gde je Van Dajk? - 2. sprat, soba 203, ser. - Hvala.
Razumem.
Reći ću mu čim se probudi. Zdravo.
Riki, ovo je gdin Leterbi. Gđica Kejts, sekretarica pukovnika Van Dajka.
Kako ste? - Kako si? - Verujem da nas pukovnik očekuje. - Tako je.
Hoćete li sesti samo nekoliko minuta? - Sigurno.
Jesam li vas razumeo da kažete da je spavao?
Da, ser. - Na slučaju sinoć?
Do pre par sati, ali neće proći dugo.
Gđo Kejts?
Sad ću mu reći.
Je li taj momak već ovde? - Da, ovde je sa gdinom Hobartom.
Možeš li se otarasiti Fredija? - Mislim da mogu.
Reši ga se onda. Pošaljite drugog ovde. - Da, ser.
Pukovnik kaže da će vas videti kasnije? - U redu je. Razumem.
Ionako više ništa ne mogu učiniti. Hoćete li me nazvati popodne?
Da, hoću. - Srećno, ser. - Hvala. - Hoćete li ući, ser?
Gdin Čarls Leterbi, pukovniče.
Gdin Leterbi, zar ne? - Tako je.
Gdin Čarls Leterbi? - Da, to je tačno.
Je li neko poslao po vas? - Ne. - Šta onda radite ovde?
Vi vrlo dobro znate šta radim ovde, pukovniče Van Dajk.
Oh, da. Sad sam se setio.
Vi ste tip koji je došao da mi kaže kako da radim svoj posao. - Ne, to uopšte nije to.
Vi ste veliki faktor u poslu sa podmazivanjem osovina.
Dakle, prirodno ste veliki faktor na bilo kom
drugom mestu na kojem želite da zabodete nos.
Pukovniče, molim vas dozvolite mi da objasnim svoj stav ovde...
Dakle, vi ste lični prijatelj senatora, uh, MekDinglhofera
i poslali ste pismo generalu komandantu.
Hoćete da dobijete malo akcije ovde.
Prodrmati ih malo. Šutnuti ih po njihovih debelim zadnjicama. Je li to to?
Vidite... - Zašto ne ostanete kod kuće gde vam je mesto!
Zato što ovde imam momka u nevolji i moram da ga izvuče iz toga.
Razumete li to? - Kako?
Kako ćete ga izvući iz toga? - Imam svako pravo na svetu da budem ovde, pukovniče.
Ja sam građanin i poreski obveznik. Zapravo, veliki poreski obveznik.
Nisam vas to pitao.
Rekli ste da ćete izvući svog momka iz ove nevolje i želim da znam kako.
To me jako zanima.
Upozoravam vas, Van Dajk, nemate pravo da ovako razgovarate sa mnom!
U redu, onda ću promeniti ispitivanje.
Šta mislite kako ćete mu pomoći dolaskom
ovde i praveći prokletu budalu od sebe?
Sve što me peče je...
da amater pokušava da kaže profesionalcu kako da radi svoj posao.
Nemam nameru da vama ili bilo kome ovde govorim kako da rade svoj posao.
Oh, ne! Uradićete to za mene.
Otkupićete momka iz toga. Čuo sam sve o tome.
Pred desetak ljudi uhvatili ste se u koštac sa jednim od mojih ljudi
i pokušao da uzmete stvar u svoje ruke.
Uradićete to sami. Novac i gotovo. Poslaćete mu malo para.
Lova sve rešavaa.
Zar ne znate da bih vas zbog toga mogao baciti na vojni sud?
Pokušaj ličnog dogovora sa stranom vladom. - To uopšte nije bila ideja.
Desilo se da ovo nije posao sa gotovinom, gdine Leterbi.
Nemate posla sada sa A & P.
Ovo su kanibali, gdine Leterbi.
Ljudožderi, krvožedni kanibali koji žele da nas pojedu.
Želite li piće?
Da, sigurno bih. - Uzmite stolicu. - Hvala.
Gice Kejts?
Šta je to? - Korejsko pivo. - Ne, hvala.
Gdin Petrošin je ovde. - Piti?
Šta je sa pukovnikom Lodedžinskim? - U pravu ste, pukovniče. Nešto se dogodilo.
Šta je to, još nisam uspeo da saznam.
Ali već 3 dana nije bio ni u kancelariji ni u kući.
I ništa se ne priča? - Definitivno nema priče.
Pa, šta je sa Nadiom i decom? - Nikome ni traga. Kuća je prazna.
Moj prijatelj je pogledao unutra.
Pa, ostani na tome, hoćeš li? - Nameravam, ser.
Konsultuj svaki kontakt koji imaš. Ako ti treba
pomozi mene ili gđicu Kejts. Razumeš?
Oh, da, ser. - U redu. Baci se na to. - Dobro jutro, ser.
Dobro jutro.
Jesu li oteli još nekog vojnika?
Ne, to je Rus. Moj prijatelj.
Lodedžinski.
Nije li on pukovnik sa kojim ste sarađivali oko Džonija? - Tako je.
Onaj koji kaže da ne zna ništa o tome?
Pa, to je bio njegov posao. Takva su mu bila naređenja.
I još uvek vam je prijatelj? - Jedan od najboljih.
U svakom slučaju. Hajde da rešimo bar jednu stvar na neki način.
Možda nismo emocionalno toliko uključeni kao vi i gđa Leterbi
ali inače želimo da vam se momak vrati isto koliko i vi.
Pukovniče, ako sam vas imalo požurivao... - Uslovi će biti prilično nezgodni, gdine Leterbi.
Jeste li čuli nešto?
Koja ste grana poslovanja sa osovinskim mastima uopšte?
Literbi proizvodi pravi ventile.
Imate li puno iskustva u trampi ljudskih bića?
Ne. - Kako vam se čini ideja?- Ne znam na šta mislite.
Dobro.
U ovom sektoru postoji nekoliko Nemaca koje Rusi žele.
Toliko ih jako žele, u stvari, da su spremni da trampe Džonija za njih.
Mi isporučimo Nemce, oni nama daju Džonija.
Kako vam zvuči takav dogovor? - Ako su Nemci i ako su učinili nešto loše...
Ko je rekao da su učinili nešto loše?
Pa, mora da jesu, zašto bi ih Rusi inače hteli?
U Toledu u Ohaju to bi bilo vrlo oštroumno zapažanje.
Ovde je polu-umno.
Mogli su biti nevini baš kao i vaš sin i još uvek biti traženi.
Pretpostavimo samo radi argumenata da su nevini.
Kako biste se onda osećali povodom toga?
Još uvek bih želeo svog sina.
Gde ćete večerati večeras? - Nemam planova. - Hoćete li jesti sa mnom?
Ako želite. - U redu, vidimo se u restoranu Katakombe u 20:00.
Nedaleko od Štrausove ulice. Svako vam ga može pokazati. - Oh, pukovniče?
Je li moj dečak dobro? - Koliko ja znam, oni nisu digli ruku na njega.
Hvala.
Gđice Kejts.
Je li ona ovde? - Sada čeka.
Niste valjda opet plakali, niste li? - Ne, ser, ne danas.
Pa, možda više nećete morati.
Jeste li videli onog čoveka koji je upravo izašao odavde?
Da. - Pa, to je Džonijev otac.
On je veoma veliki, moćan čovek.
Sa ogromnim uticajem svuda.
Prešao je toliki put da dođe ovamo da nam pomogne.
Nije li to divno? - To je najveća pomak koji smo imali.
Ali neću vam još ništa reći.
Ništa, sve dok ne bude bilo nečeg određenog, razumete? - Da, zaista, pukovniče.
Dakle, sve ovo držite strogo pod kapom, hoćete li? - Naravno, ser.
Samo sedite mirno i pozvaću vas čim nešto saznam.
Hvala vam puno, ser. - U redu je, draga. - Zbogom. - Ćao.
Srce moje žene nije više u redu od tada.
Imali smo još jednog dečaka, znate? - Da, znam.
Ubijen je pred kraj rata u Bici za Bulž.
Zato smo toliko zabrinuti za Džonija. - Da.
Pa, mnogo je ljudi to zadesilo tokom rata.
Kako vam se sviđa? - Ko da mi se sviđa?
Mislio sam da gledate pijanisticu. - Ne, ne..
To je veoma privlačna žena.
Još uvek znate kako da to prihvatite ako želite da me pitate.
Ko je momak? - Ispod onog majmuna tamo.
Oh. On?
Mislite na onog sa tamnim naočarama? - Mmhm. To je njen muž.
Šta nije u redu sa njim? Je li slep?
Da. On je još jedan koji se nije svideo gdinu Hitleru.
Pa, ona ga izdržava, pretpostavljam. - Tako je.
To su ljudi koje želim za njega. - Želite za koga? - Za Džonija.
Mislio sam da mislite na muškarce. - I ja sam u početku.
To je dogovor koji žele.
Šaljemo im tu propalu pijanistkinju i njenog slepog muža
a oni nam šalju Džonija. Baš kao i Kubs i Fils. Direktna zamena. Nema fora.
Mora da postoje nekakve optužbe protiv njih. Ima li ih?
Oh, sigurno. Optuženi su za neutvrđeno krivično delo. Necitirano.
Jeste li mogli da pogledate njihove papire? - Da, ser. Oni su zaista divni.
Nema pitanja o tome. - Oh, ne ser. Oni su lažni od davnina.
Nije da to nešto znači. Da sam dobio novčić za svaki set lažnih papira
u Berlinu i sam bih mogao da budem u poslu sa podmazivanjem osovina.
Mora da je otprilike godina vaše žene, zar ne?
Da. Skoro.
Kako se sada osećate povodom toga?
Ne pokušavam da vas studiram.
Vi ste veoma pametan kolačić.
A vi ste ovde samo da bismo iskoristili vaše iskustvo.
Ono što bih voleo da znam je...
kako biste postupili sa ovim predlogom?
Pukovniče, reći ću vam tačno kako se osećam.
Nije me briga ko su i šta su uradili. Dati ih Rusima znači omogućiti
Džoniju da se vrati, to je to što se mene tiče.
Jeste li završili? - Sve je završeno, ser.
Budite što je moguće tiši. - U redu, ser.
Šta sad rade?
Pretpostavljam da proveravaju njihove papire.
Koja je kvaka? - Ne sviđa im se to. To je sve.
Jeste li im rekli zbog čega je to?
Nisam morao. To je prvo što je pitala: "Jesu li to bili Rusi?"
Pa, oni su to očekivali, pretpostavljam.
Gde su sada? - Dole su, oblače spavaćice.
Žive dole u nekoj vrsti tamnice. - Mislite, ima podrum ispod ovog podruma?
Više liči na staru kanalizaciju. Bez prozora ili bilo čega.
Zove te. - Uh, oh.
Mislite da su pobegli? - U svakom slučaju, ne tako kako mislite.
Uzeli su neku vrstu otrova, ser. Oboje su hladni.
Pozovi bolnicu. Reci doktoru Fosteru da bude spreman kad stignu tamo.
Reci mu da su mi ovi ljudi jako potrebni. - Da, ser.
Hajde, Leterbi. Idemo odavde.
Šta je bilo, druže? Izgledaš malo umorno.
Još su sa nama? - Za sada, ser.
Je li neko od njih rekao nešto? - Ne, ser.
Imate li cigaretu? - Da, ser.
Hvala.
Upaljač?
Hvala. - Slušajte, želim vrlo brz izveštaj o ovim ljudima.
Šta je brže moguće, ser.
Gde mogu da koristim telefon, sestro? - Ovde je jedan, ser.
Pozovi gđicu Kejts, Edi. - Da, ser.
Koristi li neko ovu sobu večeras, sestro? - Ne verujem, ser.
Pa, onda ću ja. - Vrlo dobro, ser.
Želite li da ostanem ovde, pukovniče, ili da izađem? - Bolje ostanite.
Molim se, jer ako se ti ljudi ne izvuku, ispadamo iz posla.
Riki? - Evo je, ser.
U bolnici sam. Soba, uh... - 15, ser. - Soba 15.
Gledaj, te dve osobe su pokušale da se otruju
sa nekim đubretom i moramo ih ispumpati.
Šta je sa Hofi? Moram da se čujem sa njom odmah.
Ne znam, ser. Nisam se čula sa njom od 20:30.
Pa, rekao sam joj da me zove svakih pola sata večeras.
Znam, ali nije zvala u 21:00. Hoćete li da je proverim?
Da, da. Vidi šta možeš da saznaš. Odmah mi je potrebna.
Šljoka li ta dama večera absint,
pucaću joj pravo u glavu, zato mi pomozi.
Pa, šta ti radiš ovde, Piti?
Bojim se da imam loše vesti za vas, ser.
U redu, da čujemo. - Pukovnik Lodedžinski je mrtav.
Kako znaš? - Imali su to na radiju. - Šta su rekli?
Moždano krvarenje.
Kladim se. Jesu li rekli kada? - Ne, ser.
Ima li šta o njegovoj porodici? - Vratili su se u Moskvu, rekli su.
Žao mi je, ser.
Pa, svi moramo jednom otići.
Ostaću u kontaktu sa Rikij. - Da, u redu. Hvala.
Laku noć, ser.
Kakva vest.
Mora da je bio dobar momak.
Hm? Šta ste rekli? - Ovaj Lodedžinski, rekao sam, mora da je biodobar momak.
Da, bio je u redu.
Uh, pukovniče, trebam li vam sada? Moram se setiti da mi ovaj ovde momak
duguje nešto novca i hteo bih da ga uzmem, ser.
Gde je on? U sobi za medicinske sestre?
Pa, ser, kako se to već dogodilo...
U redu, u redu, ali nemoj se izgubiti, nećeš? Ako ova dama ne zna engleski
moraš to da uradiš umesto mene.
Danke vrlo schon, ser. Biću dole u holu
Ko jvodi? - Soksi, 3 - 2.
Mislim da je možemo spasiti, ali ne znam za njega.
Moraćete bolje od toga. Trebaju mi oboje.
Pokušaću, naravno. - Šta je to? Strihnin? - Kao i obično.
Koliko brzo možemo razgovarati sa njom?
Možete odmah razgovarati sa njom ako želite.
Čovek je u delirijumu, ali ona je svesna.
Govori li engleski? - Ne, ako mene pitate.
Moje ime je Foster, ser. - Leterbi.
Imate li cigaretu, ser?
Edi? - Evo me, ser.
Jesi li uzeo svoj novac? - Ah, ne ser. Ne još, ser.
Ah, vidi, doktor kaže da sad možemo razgovarati sa ovom ženom.
Evo šta želim da joj kažeš. Reci joj prvo da se smiri.
Da nema razloga za brigu. Razumeš li? - Da, ser.
Zatim joj reci da je nećemo poslati Rusima. - Shvatam, ser.
Reci joj da Rusi kažu da ne žele nju.
Mogu da razgovaraju sa njenim mužem neko vreme.
I da je muž u redu i da je pristao na ovo kako bismo je mogli spasiti.
Je li razumeo? - Da, ser. - U redu.
Reci joj to. Hajde da vidimo šta se dešava. - Da, ser.
Muž stalno govori da je general. General Von Kratzenhauer ili tako nešto.
Znači li vam to nešto? - Baš ništa.
Znate li da su mu oči iskopane?
Mislite uklonjene? - Iskopane.
Pukovniče?
Šta ćete učiniti ako neko od njih umre? - Ne znam.
Mislite li da će uzeti samo jednog od njih? - Nema svrhe da me pitate takve stvari.
Ne znam ni da li ovaj dogovor još važi ili ne.
Kako uopšte možete praviti planove? - Ko pravi planove?
Gledajte, gdine. Sve što može da se uradi sa ovim
nesrećnicima je da samo nastave da ih ispumpavaju i čekamo na ishod.
Kako stoji Bera? - Vodi sa dva.
To je moja Bera, u redu.
Mislim da je bolje da razgovarate sa ovom damom, pukovniče. Ovde je negde trik.
Kako mogu da razgovaram sa njom. Ne govorim nemački.
To je trik. Ona nije Nemica. Ona je Engleskinja.
Šališ se? - To ona kaže.
Želi da razgovara sa nekim iz britanske obaveštajne službe. - Sveti Mojsije.
Šta je još rekla?
Ništa posebno. Samo je zastenjala kad sam joj rekao da će njen muž morati da ode
i otkuca nekog Engleza.
To je sve što nam je potrebno u ovom gulašu. Prijatelj porodice.
Je li još neko to čuo? - Da, ser. Major Foster. Bio je tamo sa mnom.
Pa, ako ovo nije nered, nadam se da ću poljubiti tvog ujaka.
Mislite, ovo bi moglo uticati na situaciju, činjenica da je Engleskinja?
Kao prvo, to bi moglo uticati da me šutnu odmah iz vojske
Sjedinjenih Država u američki zatvor ako bi se ikada saznalo.
Do sada sam čist jer sam predao samo nekoliko Nemaca sa lažnim papirima.
Ako bi Britanci ikada pomislili da koristim jednu od njihovih dama u poslu trampe
mogli bi me baciti pravo u Levenvort. - Pogotovo ako je mrtva.
Slušaj, kpraznoglavi, idi i reci majoru Fosteru
da sam rekao da drži njegova velika usta zatvorena. Razumeš li? - Da, ser.
A drži i svoja zatvorena, ako ne želiš da ti slomim vrat.
Da, ser. Razumem, ser.
Znao sam.
Znao sam to od početka. Kako god da se okreneš...
tango korak.
Jeste li sigurni da me želite ovde, pukovniče?
Naravno. Zbog toga ste ovde, zar ne? Da vidite sa čime imamo posla, Ok?
Ja sam pukovnik Van Dajk, gđo.
Dužnost mi je da vas upozorim da sve što kažete može biti upotrebljeno protiv vas.
Razumete li to? - Razumem.
Ali, želim da vidim britanskog zvaničnika. Iz obaveštajne službe. - Zašto?
Zato što sam Engleskinja. Rođena Engleskinja.
To ne piše na vašim papirima. - Znam. Mogu sve to da objasnim.
Dobro onda. Pretpostavimo da mi to objasnite.
Šta želite da znate? - Vaše ime nije Šindler, zar ne?
Ne. - Koje je? - Kameron.
Rejčel Kameron. - Engleskinja? - Da.
Kako se zove vaš muž? - On je general Garet von Krešner.
A kad ste se udali za njega? - 1931 godine.
Gde ste bili tokom rata? - Sa njim.
U Nemačkoj? - Da.
Izdali ste svoju zemlju, a? - Ostala sam sa mužem.
I sa nacistima? - Ne! On nije bio nacista. Zaista.
Znam. Niko nije bio.
Ne znam kako je uopšte krenula ta glasina da je u Nemačkoj bilo nacista.
Nije bio! Kunem se!
Nacisti su mu iskopali oči.
Himlerovi ljudi. - Zašto?
Bio je u julskoj zaveri protiv Hitlera.
A zašto ga nisu ubili? - Hteli su, ali...
pa, pobegao je kad su Amerikanci bombardovali zatvor u Minhenu.
Nećete ga valjda poslati na istok, zar ne?
Žao mi je, gđo, ali ja sam ovde da postavljam pitanja, ne da na njih odgovaram.
Je li živ? - Još je živ.
Sad još nešto.
Zašto Rusi žele vas i vašeg muža?
Nisu Rusi. To su Himlerovi ljudi.
Oni sada rade za Ruse.
Još uvek žele da nas ubiju.
Oh, zašto nas niste pustili da umremo?
Zašto nas šaljete kod njih?
Pukovniče.
Riki na telefonu, ser. Kaže da je važno. - U redu.
To je sada u redu.
Halo, Kejts?
Žao mi je što sam vam prekinula, ali potpukovnik Stanvais je došao da vas vidi.
Kaže da je to veoma važno. - Stanvais? Ko je on?
Taj peščanokosi momak iz britanske obaveštajne službe.
Britanska obaveštajna služba. Sveti Mojsije. Šta hoće?
Nije rekao, ali je veoma nestrpljiv da vas vidi odmah.
Hoćete li da ga pošaljem tamo?
Gledaj, drži ga dalje od ovoga čak i ako moraš da ga upucaš.
Nisi mu rekla gde sam, zar ne? - Oh, ne.
Palo mi je na pamet. Zar nije bio prijatelj pukovnika Lodedžinskog?
To je to. Tamo sam ga upoznao. Uh...
Reci mu da sačeka tamo. Odmah dolazim.
Uzmi aktovku, hoćeš li? - Da, ser.
Vi ostani ovde, Leterbi. Odmah se vraćam.
Šta je sa čovekom? - Održi oba ova čoveka u životu, razumeš?
Pukovniče? - Da?
Mislim da ću se vratiti u svoj hotel. - Oh, je li?
Pa, nisam potreban ovde, pa ću se vratiti u svoju sobu i tamo sačekati.
Zagušljivo je, ha? - To uopšte nije to. - Koja je ideja da se izvučete?
Pa, nisam potreban ovde pa sam mislio.... - Želite svog momka nazad, zar ne?
Znate da želim. - Onda, ne idete nigde. Ostaćete ovde gde možete videti šta
je potrebno da ga vratite. Tražim li previše?
Ne, naravno da ne, ali mislio sam da bih mogao...
Da, znam. Vi samo mislite da bi bilo u redu da odigramo prljavo
ali ne želite to čak ni da ga pogledate.
Pa, trebalo je da pomislite na to pre nego što ste napustili Toledo!
Gledajte, gdine Leterbi, želim da budete ovde kad se vratim.
Razumete li? Baš ovde.
Gde možete videti gde ide vaš masni porez.
Krećem napolje. - Jenkiji, 6 - 4. Poslednja polovina 8. ininga - Hvala.
Nekada sam mislio da je taj tip pomalo lud.
Ali, promenio sam mišljenje oko toga. On je veliki ludak.
Da nemate slučajno još jednu cigaretu?
Šta je sa Hofi? - Ni reč.
Kako si, Stansi? Gde si se zadržao? - Oh, tu i tamo.
Upravo sam se vratio večeras sa malog odmora iza vesele stare zavese.
Tako je. Ti govoriš tu stvar, zar ne?
Dovoljno da dobiješ sedativ. - Šta se desilo?
Naravno da znaš da je mrtav. - Da, ali kako? - Upucao se.
Nakon što je ustrelio Nađu i decu.
Očigledno su nešto saznali o njemu u Moskvi.
Ne znam šta je to bilo. Možda ti znaš? - Ne.
U svakom slučaju, u utorak je dobio naređenje da se spakuje,
porodica i sve, i da se odmah javi u Moskvu.
Kasno te noći, kad su deca spavala, dokrajčio ih je.
Zatim Nađu. Zatim sebe.
Bilo je potrebno skoro 2. godine da se Nađa i deca izvuku iz Rusije.
Tako sam čuo.
Znaš li gde je hteo da ide? Pariz, Teksas.
Čudan izbor, ako mogu tako da kažem.
Pa, tokom rata leteo je na B-17 sa Aljaske.
On i neki momak iz Pariza u Teksasu moraju biti prijatelji.
Dakle, tamo je hteo da ide.
Sve sam mu spremio. Celu porodicu.
Odlazim odavde sutra uveče. - Tako sam čuo.
Neko koga poznaješ?
Ne, ko je to? - Ime mu je Sten.
Živio je u Liverpoolu pre rata. Radio je za Himlera i SS tokom rata.
A sada za Ruse.
Verujem da je umešan u ovo.
Pa?
Pa, on je taj koji je uprljalo jadnog starog Lodija i predao ga.
Mogu li ovo zadržati? - Da, svakako. - Možda će mi jednog dana dobro doći.
Nadam se.
Pa, žao mi je što donosim tako loše vesti, pukovniče, ali...
Mislio sam da bi hteli to da čujete.
Da, bio je fin momak. - Da. Jedan od najboljih.
Pa, laku noć. - Laku noć.
Oh, Stansi? - Da?
Da nisi slučajno čuo za ženu po imenu Rejčel Kameron?
Dođavola, gde si to iskopao? - Ko je ona?
Pa, sada je mrtva, znaš? - Oh, je li?
Da, ona i njen muž su stradali tokom bombardovanjaMinhena.
Oh, živela je ovde tokom rata?
Pa, pretpostavljam da nema štete ako vam to kažem.
Ona je bila Engleskinja udata za nemačkog oficira pre rata i
zaglavila je sa njim ovde kad je izbio rat.
Ali, s vremena na vreme nam je slala deliće informacija.
Sećam se da sam jednom pročitao memorandum...
Ne znaš gde mogu dobiti detaljnije informacije o njoj, zar ne?
Oh, sumnjam da bi ih bilo...
spaljivali smo takve stvari prilično brzo, znate, izveštaje doušnika
koji su morali da nastave da žive ovde
ili su ovde imali porodice ili bilo šta.
Zašto?
Oh, ime se pojavilo u slučaj. Samo sam pomislio da si možda čuo za nju.
Bila je veoma atraktivna kako sam čuo. - Pa, hvala ti puno. - Nema na čemu.
Vidimo se.
Izvinite. Pitam se možete li mi reći šta je bilo to što sam
popio u onoj maloj smeđoj bočici tamo. - Korejsko pivo, ser.
Neobične stvari. Zar ne mislite?
Korejsko pivo.
Zašto nije vikao?
Idemo da vidimo.
Šta se dogodilo, pukovniče?
Pogledaj u tu aktovku.
Pogledaj jesu li oni papiri Lodedžinskog još uvek tu.
Svi su ovde, ser.
Pitao sam se kada je mogla da ga provali. - Ko?
Hofi je predala Lodia? - Izgleda tako. Stanvais kaže da jeste.
Pa, kako je mogla?
Ne razumem!
Imam zapis o toj ženi od dana kada se rodila.
Imam svaku kuću u kojoj je živela, svaki potez koji je napravila
skoro od nedelje do nedelje i sve čisto kao zvižduk.
Apsolutno nema propusta.
Je li postojallo više od jedne kopije tih stvari?
Ne koje ga identifikuju. Ne.
Je li je ikada dolazila u vaš stan? - Ne.
Jeste li ikada bili kod nje...
Kakav sam glupan.
Pa, sad visi i dogovor oko Leterbija, pretpostavljam.
Užasno mi je žao, Stiv.
Zakleo bih se na gomilu biblija visoku milju.
Kancelarija pukovnika Van Dajka. Da, ovde je, ser.
Kapetan Petrošin, ser. - Zdravo, Piti.
Znate li gde je gđa Hofmajer? - Ne. Gde je?
G-2 ju je pokupio. U kancelariji je majora Barnsa.
Pa, oni baš imaju petlju! Šta misle sa tim privođenjem jednog od mojih ljudi?
Ne znam ništa drugo o tome, ser. Samo da su je pokupili i odveli dole.
Vidi, znaš li gde su je uhvatili? - Na ulici, preko puta Katakombe.
Oko 20:30. - U redu, Piti. Hvala.
Odveli su je gore.
Rik, siđi i sačekaj u autu. Edi, pođi sa mnom.
Moramo ponovo pokrenuti ovaj posao. - Pa, nećeš valjda opet koristiti nju?
Šta još možemo da uradimo, mali? To je jedini točak u gradu.
Kao što sam vam i rekao. Sećate se? Ništa osim noćnog rada sa tim droljama.
Ono što im je potrebno tamo je dobar, snažan sindikat.
Kad bolje razmislim, možda bih i sam mogao da uradim nešto sa nekom od njih.
Barnsi? - Ko je to? - Ovde Van Dajk. Pusti me unutra.
Koja je ideja, Barnsi?
Imali smo naređenje da je pokupimo, ser. Njeno ime je bilo na spisku.
Je li vam rekla da radi za mene?
Da, ser. - Pa, zar ne proveravaš tako nešto?
Da, ser. Uobičajeno. Ali imao sam naređenja direktno od pukovnika Hendersona.
Čemu je služio spisak? - Ispitivanja.
Dakle, šta misliš da bi pukovnik Henderson rekao daja pokupim
jednog od njegovih ljudi zbog ispitivanja. - Ne znam. - Pa, ja znam!
Pizdio bisvima odavde do Hobokena! I ti to znaš.
Imate li primedbi ako razgovaram sa njom nekoliko minuta nasamo?
Pretpostavljam da ne, ser.
Stiv, uplašena sam. Uplašena sam.
U redu je, dušo. U redu je. Ništa ti se neće dogoditi.
Pomoći ćeš mi, zar ne? - Zašto da sigurno hoću.
Dođi ovamo. Sedi ovde dole.
Prvo, imaju li oni nešto o tebi? - Ni dobar dan.
Imaš moje dosije.
Borila sam se protiv fašista, borila sam se protiv Crvenih. Rizikovala sam život.
Dobro onda. Reci mi ovo, šta je sa ovo dvoje ljudi koje imam. Šta ću sad sa njima?
To sam htela da ti kažem. Žele da ih razmene večeras.
Večeras? Ko je naredio to?
Neki od njih žele da ih pošalju na istok. Mogao bi da sačekaš do sutra.
Jesu li doveli momka tamo?
Čula sam da ga imaju u Portstounu. Bi li mogao da ih pripremiš za trampu?
Pa, mogao bih imati jednog od njih spremnog. - Kako to misliš?
Pa, zar nisi čula? Popili su strihnin.
O, velika majko na nebu, ne.
Da, žena je još uvek drži, ali muškarac je možda izgubljen.
Šta misliš da će oni na to reći? - Kakva strašna stvar. Ti jadnici.
U redu, dušo. Drži se, hoćeš li?
Ono što sada moram da znam je da li još možemo postići dogovor
sa samo jednim od njih. Znš li to? - Ne, moram da pitam o tome.
Ali, kako mogu učiniti bilo šta, Stiv. Ne mogu da izđem odavde.
Bojim se dragi. Ne znam šta misle.
Moraš me izvući odavde dragi. Jednostavno moraš! - U redu.
Izvući ću te odavde.
Prvo, samo polako, molim te, i saslušaj me. - Hajde. Slušam.
Želim da im nešto kažeš.
Reci im da ako čovek bude još živ, onda
ću ih oboje isporučili striktno kako je dogovoreno. Razumeš? - Da.
Inače, najbolje što mogu je žena. - Hoće li ona biti dobro?
Vidi, jesi li ikada popila strihnin? - Ne.
Pa, onda znaš koliko i ja o tome hoće li ona biti dobro ili ne.
Samo kažem da ako bude dobro
imaću je tamo. Je li to jasno? - Da, razumem. - Sada, uzmi ovo.
11:30 je.
Želim da se ovaj momak isporuči u bolnicu u 01:00.
U kolima hitne pomoći.
Želim da se vrati na onaj ulaz gde iznose ukočene.
Oni će znati na koji mislim. - Da.
Vozač kola hitne pomoći... i ko god je drugi sa njim...
ne smeju ni u jednom trenutku izaći sa prednjeg sedišta auta.
Oni neće kročiti nogom na tlo Zapadnog Berlina.
A trampu će u potpunosti obaviti naše osoblje. Je li to jasno?
Ali, ko će uraditi identifikaciju? - Ti ćeš.
Ti ćeš obaviti ceo posao za obe strane.
Identifikaciju, razmenu, sve.
A ako im se to ne sviđa...
možeš im reći da se popnu na drvo uz moje komplimente. Je li to jasno?
Reći ću im, naravno.
U redu. Možda smo ponovo u poslu.
Misliš... mogu i ja da idem?
Šta sam ti rekao?
Ovo nikada neću zaboraviti, Stiv.
Hvala ti dragi.
Nema više osećanja, ha?
Pustiću je, majore, i to je potpuno moja odgovornost.
To možete reći pukovniku Hendersonu.- Kako god kažete, ser.
U redu, Hofi.
Jesam li ikada koristio hijerarhiju na tebi , Barnsi?
Ne, ser. - Pa, verujte mi na reč. Ovaj put je to bilo neophodno.
Imam večeras mali posla za gđu Hofmajer.
Osim što ona nije gđa Hofmajer.
Ko kaže da nije.
To je dama koja se rešila gđe Hofmajer i zauzela njeno mesto.
Znaš onaj ožiljak na njenom vratu. Uradila je to sama.
Da se uklopi u opis jer ga je imala gđa Hofmajer.
Pukovniče, ovaj put strašno rizikujete.
Hvala puno, Barnsi.
Pokušaću da ti se odužim nečim lepim nekad.
Idemo, Edi.
Čini se da se ovo pretvara u prilično čudnu situaciju, pukovniče.
Ako to shvatiš, javi mi, hoćeš li? - I prilično je neetični, ako mene pitate.
Sećate li se kada su poslednji put pokušali da nas brzo izrade?
Kako se zvao taj tip? Uh... Pupski?
Blupski?
Drupski?
Hej, pukovniče!
Gde je stari vojnik? - Opet je zarobljen u tom liftu.
Mora da usporavam. To je moje 3. povratno putovanje ove nedelje.
Hoćemo li i mi morati da se zaprljamo?
Samo u slučaju nerešenog rezultata.
Šta ćete raditi ako se ona ne pojavi?
Šta mogu da uradim? Samo ću nastaviti. To je sve.
Zovi Fostera i saznaj kako su ti ljudi. - Da, ser.
Samo me odvedi do Toleda, Ohajo.
Razgovaraću sa bilo kim tamo. To je sve što želim!
Zdravo, Fredi. - Znam da postoji kašnjenje.
Hoćeš li pokušati ponovo i pozvati me? Čekaću na ovom broju.
Znate medicinsku sestru ovde, zar ne? Tu devojku Kolier. - Da, ser.
Pogledaj možeš da mi doneseš oko 10 grama ovog gorionika.
Šta je to? - Muški hormoni. Hoćeš li prestati da postavljaš toliko pitanja.
Oh, i vidi, zabeleži: pošaljite 3 tuceta crvenih
ruže ženi majora Barnsa sutra ujutru. - Da, ser.
Momci, sklonite se odavde na kratko?
Pa? - Želim da znam šta nameravaš, Stiv. - Zašto?
Nije me briga šta misliš o tamošnjoj vladi.
Sa nima se ne može sklopiti nikakav loš posao.
Ko ima posla sa bilo kojom vladom? - Zar nemaš?
Vidi, Fredi. Tamo smo ih pitali za kaplara Leterbija, zar ne?
Da. - Pa, šta su rekli? - Naravno da nikad nisu čuli za njega.
Oh, u redu. Kako mogu da se dogovorim sa vladom koja nikada nije ni čula za njega?
Vi dobro znate da je takav njihov način rada.
Nema u mojoj knjizi. Ako mi velika, prijateljska sila poput Rusije
kaže da nikada nisu čuli za kaplara Leterbija, to je dovoljno za mene.
Daj, samo se skloni i pusti me da nastavim sa ovim poslom.
Sa kim onda imate posla? - Daj, vidi Fredi, za ime Boga.
Zar ne mislite da se Rusima sviđa jedan mali
privatni posao, kao i bilo kome drugom?
Šta se mene tiče, imam posla sa malim
grupom naprednih biznismena tamo.
Ono što ja mislim da vi Amerikanci nazivate "mafija".
Ima li nešto loše u tome?
Da, ser? - Pa kako su? - Pa, žena će biti u redu, ali
čovek je na mrtvoj tački. Moglo bi otići u oba smera.
Slušaj, Fred, pobedio, izgubio ili remizirao, večeras ću igrati poker.
Zašto sad ne bi otrčao do pres dvorane da započneš igru sada?
Kad stignem tamo, ispričaću ti sve kompletno. Zato mi pomozi.
U redu, Stiv, ali sad te upozoravam. Zajebeš li
stvar ovde, ne traži da te podržim. Razumeš? - Znam. Ja...
Bez obzira kako to kažeš, nema apsolutno nikakvog izgovoraa, niti opravdanja
za bilo koju takvu rizičnu akciju.
Osim ako, naravno, ne dobiješ momka.
Da? - Pukovniče?
U redu, koji je odgovor?
Sve je dogovoreno. - Odlično, dušo.
Ali, oni insistiraju da moraju imati obojicu naših ljudi.
Pa, ako su još živi, mogu ih imati. To sam već rekao.
Ali, šta ako neko od njih umre? Otpada li dogovor?
Bojim se da vti moram objasniti taj deo kad stignem tamo.
Zašto? Nisi sam?
Ne. - Pa, slušaj, reci im da ne mogu da sedim ovde celu noć
dok se oni češaju po ušljivim glavama oko ove stvari.
Ili će ta ambulantna kola stići do 01:00 ili idem u pres-salu da igram poker.
Razumem. - Dobro onda. Sad, vidi.
U koje vreme misliš da možeš doći ovde?
Pokušaću da budem tamo do 12:30. - Ok, vidimo se onda.
Laku noć, Moris.
U pravu si. Ovaj posao postaje zajebaniji od korpe pune jegulja.
Nešto novo? - Pa, ne mogu još reći.
Ali,čuj ovo. Važno je. - Da, ser.
Upozorenje o graničnoj kontroli
biće u patroli na kontrolnom punktu Čarli, biće hitna pomoć iz istočne zone
između 12:30 i 12:45.
Ovo vozilo hitne pomoći se propušta kroz liniju bez
ispitivanja ili zadržavanja bilo koje vrste. Razumeš to?- Da, ser.
Od identifikacije osoblja u ambulanti treba odustati.
Potpuno i bez kvalifikacija. Razumeš?
Da, ser. - I onda želim da signaliziraš vojnoj policiji.
Isto upozorenje na ruti i recite im da te pozovu čim prođe vozilo hitne pomoći.
U redu, ser.
To je sve, ser. - Ne.
Želim da mi doneseš bocu absinta.
Absinta. - Da, misliš li da bi mogao da je nađeš?
Pa, mogao bih pokušati. - To je imperativ. Moram je imati.
Pa, kako se to već dogodilo, znam lutku koja voli te stvari. - Ok, Ok.
A onda reci straži na kapiji, kad se pojavi žena po imenu Hofmajer
da je pošalju pravo ovamo. - Razumem, ser.
Dok, želim da mi nešto detaljno kažete. - U redu.
Recite mi šta je tačno bilo to
što ste uradili za to dvoje ljudi kad smo ih večeras doveli ovde.
Na šta mislite? - Tretman.
Naredniče. Je li pukovnik Van Dajk zauzet?
Pa, da, upravo sada jeste, ser. Mogu li nešto učiniti za vas?
Voleo bih da ga vidim kad bude slobodan. - Pa, reći ću mu, ser.
Znaš šta će uraditi? Nismo imali maglu, dragi dečače, ser.
Ako nije posvećen ovome, ne poznajem ludaka kad ga vidim.
Dobro?
Nikada to niste probali? - Ne, ser. Bio sam toliko zauzet pivom.
Ona može imati moj deo toga. - Pukovniče?
Da. - Samo sam se pitao ser...
Pitao se šta, naredniče. - Pa, ser,
lutka od koje sam to pozajmio toliko govori o tome da, uh...
Da šta? - Pa, ser, mislim da čak i kuva sa tim.
Ma, da li zaista?
Ono na šta sam mislio, mrzite kad imate lutku
koja zna više nego što vi znate.
Posebno o važnim stvarima.
Kao alkohol. - Ok, jedan gutljaj.
To je sve što želim, ser. Taman toliko da me učini sofisticiranim.
Svaka čast, svinjo. - Mora da su te dame...
te dame mora da imaju stomake poput Emori točkova.
Jesi li sredio da ambulatnta prođe liniju nesmetano? - Sve je spremno, ser.
Pa, vrati se na telefon i ostani uz njega, hoćeš li? - U redu, ser.
Oh, skoro sam zaboravio, ser. Uh, tajkun želi da razgovara sa vama.
O čemu? - Ne znam. Nije rekao, ser.
Ali, ne izgleda baš najbolje. Ne mislim da mu čekanje ide baš dobro.
Reci mu da dođe ovamo. - Da, ser.
Uđite, ser. Čeka vas. - Hvala.
Hajde, uđite.
Imate li novca kod sebe? - Imam. - Mislim na američki novac.
Koliko hoćete? - Sve što imate.
Pa, to je sjajno. To je upravo ono što mi treba. Vratiću vam ako budem mogao,
ali ako budemo imali sreće, nećete ga hteti nazad. - To nije važno.
Tako je. Zaboravio sam da stepuni para.
Pretpostavljam da je priča ove žene proverena.
Dosta o tome. Očigledno je ono što kaže da jeste.
Ako se ona i njen muž vrate...
Šta mislite da će im zaista učiniti?
Zašto vi brinete o tome?
Pa, osećam odgovornost prema njima. To je sve.
Pre ne više od 4 sata, se, izrazili ste mi
potpunu ravnodušnost za ono što im se dogodilo.
Jedina briga, rekli ste mi, bila je za vašeg sina i vašu ženu.
Sada znam više nego tada.
Pretpostavljam da će ih ubiti. Verovatno će ih prvo mučiti, a zatim ubiti.
Sad su je otkrili, da je dojavljivala Britancima tokom rata.
A ovo je samo mali nedovršeni posao koji žele da ispoliraju.
Oni su metodična gomila momaka, znate. Koliko je sati kod vas?
12:22.
Hej, vojniče. Vidi možeš li da nađeš moju sekretaricu.
Gđicu Kejts. Pitaj bilo koga. - Da, ser.
Pukovniče.
Šta mislite da će učiniti mom momku? - Nemam pojma.
Ponekad ih drogiraju i provedu kroz neku vrstu farsičnog suda.
Ponekad jednostavno ne čujete ništa više o njima.
Ubijaju li ih ikada? - To vam ne mogu reći.
Zašto?
Šta biste rekli da vam kažem da sam promenio mišljenje o celom ovom poslu?
Kojem celom poslu?
Osećam da bismo trebali dozvoliti Džoniju da tamo iskoristi svoje šanse.
Jednostavno ne mogu vratiti ovu ženu onome čemu kažete da će se vratiti.
Jeste li sigurni da zaista znate šta govorite?
Jesam.
A šta je sa njegovom majkom?
Siguran sam da govorim i za nju.
Ako doživite 100 godina, gdine Leterbi, nikada nećete
učiniti ili reći nešto više od toga što vam postaje važno.
Ali, istina je da vaše želje nemaju nikakve veze sa tim. Nikada nisu imale.
To su odluke koje mora da donese vojnik.
Pa, i bilo je vreme. - Nije ga lako dobiti.
Predivno.
Sve što mi sada treba je Hofi.
Trebali bi čuti kroz šta sam morala proći da vam nabavim tu stvar. Šta je to?
Gufer prašina.
Jesi li ti lud?
U redu je. Ukus je još bolji.
U.S. VOJNA POLICIJA KONTROLNA TAČKA ČARLI
Hej, Mek, gde želiš da ideš? - U bolnicu, Gould i Valdike.
U redu. Prati me.
Hitna pomoć je upravo prešla granicu, ser.
Sveti Mojsije, ako me ta žena ispali!
Jesi li siguran da gledaju kapiju? - Reći ću im ponovo, ser.
Je li to ambulanta u kojoj je moj sin?
To je ona u kojoj bi trebao biti.
Odakle ste, pukovniče?
Huh? Oh, Viskonsin. Mali grad po imenu Prerie Du Šien. Nikada niste čuli za to.
Čuo sam za to. Tamo postoji koledž, zar ne?
Da, to je tačno. Kempion koledž, mala katolička škola.
Nekada sam tamo imali prilično dobre fudbalske timove.
Pre cele ove dva voda stvari.
Može se ponoviti, sada.
Kempion koledž. Toledo, Ohajo.
Večeras smo daleko od kuće, pukovniče.
Moje ime je gđa Hofmajer. Imam sastanak sa pukovnikom Van Dajkom.
Pravo niz put gđice, pa desno. - Hvala.
Vi ste gđica Hofmajer? - Da.
Pukovnik Van Dajk vas čeka u sobi 15. - Hvala.
Uđite.
Mislila sam da je pukovnik Van Dajk ovde.
Otišao je dole da proveri čoveka. Vratiće se za trenutak.
Hoćete li biti ljubazni da mu kažete da sam ovde?
Sa zadovoljstvom.
Znaš da sam mislio da ti se nešto dogodilo. - Ne.
Ali, biće mi drago kada se završi. - Zar nećemo svi.
Je li sve u redu tamo? - Tako su mi rekli.
Pa, hitna pomoć je već počela, znaš? - To je dobro.
I je li čovek dobro? - Očigledno. Koliko oni mogu reći, u svakom slučaju.
Oh, od ove stvari mi je pomalo muka, Stiv.
Mislim da to ne bih mogla ponoviti.
Au, zaboravi, dušo. Učinila si to sa dobrim razlogom.
Hitna pomoć je upravo zaokružila skretanje, ser. Zdravo, Hofi.
Zdravo, Ed. - Vrati se na telefon, hoćeš li? - Kao i pre minut, ser.
Pa, sad ne preostaje ništa drugo nego da čekamo, pretpostavljam.
Pretpostavljam da je tako. - Pa, u redu, onda?
Šta radiš kasnije večeras?
Pravo u krevet. Čim se ovo završi.
Ne mogu ti reći koliko sam bila prestravljena.
Moja ideja je bila da posle toga izađemo ti i ja i popijemo par.
Oh, sada Stiv. - Samo za tebe.
Edi ga je dobio. Od jedne od njegovih lutki ovde.
Dobro.
Iako je to strašno slatko od njega.
Ali, mislim da večeras ne bih mogla, Stiv.
Bar još ne. - Prestani da se šališ.
Ako sada ne možemo da popijemo piće, nikada nećemo.
Dobro...
Samo jedno, pretpostavljam. - Predivno.
Znaš taj Barnsi, mora da se ušlogirao ovih dana.
Pomešao me je sa nekim drugim.
To je ono što i ja mislim. Ovog puta se baš dobro napio.
Da si ti radila sa obe strane ulice. - Znam.
Rekao mi je to. - Pa, problem sa tim praznoglavcima dole
je što misle da su svi glupi osim njih.
Šta si mu rekao? - Znaš onu moju aktovku?
Da. - Pa, kad sam pokazao Barnsu šta imam o tebi
očne jabučice su mu skoro ispale.
Imam o tebi stvari koje verovatno ni sama ne znaš.
Ne sumnjam.
Prošao sam svaki inč tvog života, mala.
Znaš li to? - Sigurna sam da jesi.
Ako tebe ne poznajem, dušo...
ne poznajem nikoga.
Za stara dobra vremena.
Ti si zver.
Ali...
Šta je bilo?
Zar nisi sa mnom večeras?
Ne mislim da ću se posle toga bolje osećati.
Čak ni jedan? Samo započetak. - Ne dok ovo ne završimo.
Uđite.
U redu. Ona je sa nama. - Žao mi je, ser, ali čovek se odjavio.
Misliš, mrtav je? - Da, ser.
Ali, rekao si mi da će biti u redu.
Mislio sam da hoće. - Nisi rekao "mislio"!
Rekli ste mi da mu se srce oporavlja i da će preživeti.
Šta ste mu vi mesari uradili?
Gledajte, pukovniče, dali smo mu kiseonik i ja sam mu dao dozu adrenalina.
U redu. Izađi.
Žao mi je, ser.
Evo ga. Čula si.
Uzmi ili ostavi. Nije me briga kojeg.
Je li žena dobro?
Želiš li da odeš i opipaš joj puls? - Molim te, Stiv.
Možeš ako želiš. - Neće biti potrebno.
Ali, bojim se da ću morati da vidim čoveka.
Ali, on je mrtav. - To su mi rekli da uradim.
Koja je poenta u tome?
Moram, Stiv, ako želim da nastavim da radim sa njima.
Znaš koliko su sumnjičavi.
Da, huh. U redu.
Završi piće. Idemo da ga pogledamo.
Popiću ga kasnije. - Ne budi blesava.
Ne želiš da gledaš ukočenost na prazan stomak, zar ne?
Mislim da bi bilo bolje. Ionako se ne osećam tako dobro.
Hej, pukovniče! Ovde su.
Hej ti! Vrati se tamo.
Ne govorite engleski? - Ne.
Reci mu da ili sledi njegova uputstva ili da se gubi odavde.
Razgovaraću sa njim.
Zar ga nije popila? - Ne, ali ja jesam.
Ova stvar je zaključana.
Dajte mi ključeve.
Mislim da nije mislio zlo. Samo se glupirao.
Otvori.
Šta mislite da ćete dokazati?
Mogu li prvo da razgovaram sa njim? - Hajde.
Kako se zoveš?
Zar me ne čuješ?
Da, madam. - Recite mi onda svoje ime, molim.
Leterbi. Kaplar Džon Leterbi.
Serijski broj?
Gde je Rik? - Sa ženom, ser.
Pa, reci joj da unese tu bocu. - Da, ser.
I brzo se vrati ovamo. - Zar ne možete da mi kažete, ser?
Nisam siguran još.
Počinje da liči na kravatu.
Hoćete li razgovarati sa njim?
Zdravo, Džoni.
Tata. Šta ti radiš ovde?
Sad si dobro, sine.
Banks, Erni.
Zdravo, dečače. - Zdravo. - Žao ti je što si stigao kući?
Oh, čoveče.
Oh, žena je ovde. - U redu je. Videću je kad je izvedu.
U redu. Hajde da pogledamo čoveka i da završimo sa tim.
Gde je on? - Ako nije ovde, Foster će ga doneti.
Žao mi je zbog ovoga, Stiv.
Dovedi majora Fostera. - Da, ser.
Znaš čemu ovo služi, zar ne?
Imaš li tu flašu? - Da, ser.
Sipaj je u nju, hoćeš li? - Sveti Mojsije. Šta se desilo?
Kad neće da zagrizu, jedino što možeš je da ukradeš loptu. Priveži je, hoćeš li?
Ti si najdraži čovek. - Šta je sa tom pratnjom?
Sve je spremno, ser. Čeka se samo znak.
U redu, neka objasni te jabuke svojim drugarima tamo.
Dolaze.
Ona je tvoja, Mat.
Hej, druže! - Peku ih.
Hajde, pukovniče, otišli su sad.
Molim te, Stiv.
Da, gde je žena? - Evo je upravo sada.
Vodite je dole gde joj je muž.
Tako da se mogu zajedno probuditi. - Da, ser.
Gde ćete sada da radite ovaj sifon? - Ovde na hirurgiji.
Hoćete li molim vas ući? - Oh, Rik? - Da?
Uh, zovi to dete, Keti. - Hoću.
Hoće li mnogo boleti? - Ne!
Pukovniče! - U redu, u redu, ali ne mogu da podnesem mnogo bola!
Molim te, Rik. To je samo mali otrov.
Koji je bio konačni rezultat?
Jenkiji su dobili u 10. 7 - 6.
Moraju već jednom da razbiju taj tim.
Izvinite, ser, ali tu je gdin Latersbi koji želi da vas vidi.
Gde? - Na terasi.
Dolazim za minut. - Hvala, ser.
Oh, pretpostavljam da neću. Odustajem.
Imaš li cigaretu? - Ne. Nikada ih više neću nositi.
Jedini način da se oslobodiš poroka, kažu mi. Koliko?
Pa, cela porodica, ha?
Voljno, kaplare. Drago mi je što vas ponovo vidim na nogama.
Hvala, ser. - Dobro jutro, pukovniče. - Dobro jutro.
Pa, Keti, kako se sada osećaš?
Sad se osećam sasvim dobro. Hvala, ser. - A šta je sa vama?
Oh, moraću da se odreknem ove igre na neko vreme.
Počinje previše da mi previše utiče na san.
Pa, mrzim da vas prekidam, ali moj sin ima nešto da vam kaže.
Uz pukovnikovu dozvolu. - Ok, može li da bude kratko?
Pa, sve što sam hteo da kažem, ser, bilo je...
Pa, moj otac mi je rekao šta ste sve učinili za nas i...
Pa, značilo je mnogo svim ljudima. Svima nam je to mnogo značilo.
Mislim da to pokriva sve, kaplare. Ne morate dalje.
Dok smo već kod toga, mislim da bih vam trebao reći da je i vaš stari
povukao i jednu sinoć. Mala odluka.
Upravo odavde. To su bile stvari iz velike lige.
Ali, moraćete da uzmete moj svet
jer niko od nas to više nikada neće spomenuti.
Jel' tako? - Vi ste glavni, pukovniče. - Oh, zaista?
Pa, to je konačno jasno, možda ću držati nos dalje od posla sa mastima za osovine.
Pa, zbogom Džoni.
Doviđenja, ser, i još jednom hvala. - I neka ti je sa srećom.
Mogu li još nešto učiniti za vas? - Ne, učinili ste sve. Hvala, pukovniče.
Pa, ako ga opet izgubite, pozovite me.
Pa, zbogom, dušo. Srećno. - Doviđenja, pukovniče.
Sve najbolje. - Hvala, ser. - Vidimo se u Toledu.
Prekidamo ovaj program radi najave iz Štaba komande američke vojske ovde.
Povratak kaplara Džon Dž. Leterbi iz Toleda, Ohajo
kojeg su Rusi oteli pre 10 dana
je sproveden redovnim kanalima.
Ažurnost na koju su Rusi odgovorili na diplomatske razgovore
mnogi ovde tumače kao dalju naznaku
da su sada iskreno zabrinuti za nastavak normalnih, mirnih odnosa
sa zapadnim silama.
Preveo: suadnovic