Det her er min by, mit hjem.
Menneskerne, der lever her er simple og ærlige -
- og jeg har ofte delt deres glæder og sorger.
I dag er en festdag -
hvor vi mindes en dejlig ting der skete på et nærliggende kloster -
for mange år siden.
Hele landsbyen vil være med til at fejre -
undtagen dem, der er for syge.
Alle undtagen en af præsterne fra klosteret.
Godmorgen Fader! - Godmorgen!
Ahh, godmorgen!
Hej Fader! - Godmorgen!
Vi er alle på vej op til dig!
Jeg kommer senere.
Der er ikke nogle tilbage i landsbyen.
Velsign ham, Fader. Han er kun to uger gammel!
Godmorgen Fader. - Gud være med dig.
Hvordan har hun det? - Værre.
Det er Fader Luis!
Det var pænt af dig at komme, Fader, når der er fest og alt muligt.
Jeg fejrer den her.
Jeg vil gerne se hende. - Selvfølgelig Fader, kom bare ind.
Du ser bedre ud i dag. - Alle er taget afsted.
Ja, det er fordi vi fejrer -
vent lidt -
- måske vil du fortælle mig, hvad der er vi fejrer.
Sankt Marcelino. - Nej, gå ikke Nicolas.
Og kender du historien om Marcelino?
Det gør din far.
Jeg er bange for, at jeg har glemt den.
Fader, vi var på vej til den store fest.
Jeg forstår. Jeg kom for at fortælle om ham.
Ja, men Fader, kan det ikke vente til i morgen?
Hvis i ønsker det?
Er det en smuk historie?
Ja, en historie for en lille pige og hendes forældre.
Men du kender den måske allerede.
Du blev født i denne landsby. Det må din far have fortalt dig.
Jeg har glemt, at min far fortalte det til mig.
Vil du gerne høre den? - Ja!
Hmm.. Engang, i denne landby, hvor du blev født -
- i det hus, du bor i -
Det tilhørte engang den franske hær.
Og det gamle kloster -
hvor alle er taget hen for at fejre nu -
- det var hertugens hus.
På den tid måtte den franske hær give op overfor den spanske hær.
Da de flygtede, brændte de vores folks huse og afgrøder.
De befæstede det store hus på bakken og besluttede sig for at kæmpe.
Vores folk drev dem ud, men hvilken pris!
Landsbyen lå i ruiner, men vi var frie.
Med tiden voksede afgrøderne igen.
The trees were cured of their wounds and villages rose anew. Træernes sår helede og landsbyen kom igen på fode.
Alt kom til live igen.
Kun én ruin stod tilbage.
Det store adelige hus stod forladt.
Hvorfor var det mon det eneste sted, der stadig havde krigens ar -
- når alt andet var bygget op igen?
Måske var det fordi det hørte under byrådet -
- og de ikke vidste, hvad de skulle gøre.
En dag stod tre fransiskanske munke foran borgmesteren og bad om en tjeneste.
Vi er kun tre nu, men med din tilladelse kan vi bygge et kloster -
- og med Guds hjælp bliver vi flere.
Mener du ikke, Hr., at vores arbejde kan hjælpe folk her?
Det bliver ikke nemt. Har i nogle hjælpemidler?
Hjælpen fra Gud og vores egen arbejdskraft.
I har min tilladelse.
Jeg er sikker på, i vil være til nytte her.
Du må holde et møde med byrådet for at kunne gøre dette.
Dette er mine ordrer.
I disse ruiner mistede min far livet, da han kæmpede mod fjenden.
Her er min assistent, Fader.
Han er smed, en god mand til at tage sig af heste.
han vil følge jer til mit hus.
Der vil han give jer de redskaber, i har brug for og noget at spise.
Måske vil jeg besøge jer i næste uge og se, at alting går som det skal.
Må gud betale dig tilbage.
Nu da Spanien igen er hersket af spaniere -
så må vi sørge for, at dem der beder om hjælp, de får det.
Gå bare!
Prøv igen.
Hvorfor griner i af os?
Hvorfor er i kommet?
For at hjælpe.
Se, de kommer foran os!
Hvad er problemet? - De er hurtigere end os!
Kom så!
Godt gjort, Fader.
Arbejdet var hårdt, men alle hjalp til.
Alle? Ha ha.
Ja, min søn. Alle.
Årene gik.
Fredfyldte år -
- og antallet af munke steg fra tre til tolv.
Arbejdet og kærligheden -
- fik klosteret til at blive stærkt og smukt.
En morgen, en almindelig morgen som alle andre -
- fik portvogteren en stor overraskelse.
Godmorgen lille dreng!
Kom hurtigt, Fædre! Jeg har fundet en lille dreng!
En nyfødt baby! En smuk lille dreng!
Jeg fandt ham, da jeg åbnede porten.
han begyndte at græde, da jeg samlede ham op.
Hvad er alt det her? Åh, Guds velsignelse!
Hvem kan have givet ham til os?
Hvorfor begyndte han at græde, da du løftede ham op?
Hvad skete der?
Jeg ved det ikke.
Hvad skal vi gøre med barnet? - Beholde ham selvfølgelig.
Du må ikke røre ham, Broder!
Han virker sulten.
Hvad kan vi give ham at spise? Jeg henter noget vand.
Kan vi beholde ham, Fader?
Her er vand.
Hmm... Ha ha, se hvor sulten han er!
Brødre, brødre, nu må vi ikke tabe hovedet over denne lille stakkel.
Der er intet, eller næsten intet vi kan gøre for ham.
En ting, som vi kan gøre med deres tilladelse selvfølgelig -
Der er ingen grund til, at vi ikke kan gøre ham til en kristen.
Kom Brødre.
Hvilket navn skal vi give ham, Fader?
Måske ville det være godt at opkalde ham efter dagens sanctus?
Meget fint. Det er Sankt Marcelino.
Hvem vil være Gudfader? Broder Fransisco?
Marcelino, jeg døber dig i Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
Hør brødre, solen står allerede højt, og vi har meget at lave.
Jeg tror, at det ville være klogt at besøge husene omkring os -
- og spørge diskret til barnet.
Først må vi finde ud af, om et nyfødt barn mangler fra et af husene.
Eller om nogen taler om et forsvundet barn i nogle af landsbyerne.
For det andet.. Måske hører i om en ung moder i unåde.
En fattig kvinde, der nu fortryder, at hun har opgivet sit barn.
Fortæl mig alt, når i kommer hjem.
Broder, hvor er skeerne? Har du kigget i spisekammeret?
Jeg kan ikke finde dem! Måske er de i køkkenet!
Har du fundet skeerne endnu, Broder? - Nej! Jeg ved ikke hvor han gemmer dem!
Har Broder Thomas ikke lavet morgenmad endnu?
Han sover. - Han var oppe hele natten.
Javel. Vi gør det selv, så.
Er alting klar? - Der er ingen skeer.
Jeg fandt skeerne!
Det var ikke med vilje, Fader.
Han vil ikke stoppe med at græde. Han må være syg.
Hvorfor siger du noget så fjollet? - Fordi han græder.
En baby græder, fordi han er ked af det. Hvis han er ked af det, er det fordi han er syg.
Når han er syg, græder han.
Og han græder, så han må være syg!
Brødre!
God eftermiddag, Broder.
Min kone sagde til mig, siden du skal forbi klosteret -
- så tag dette med til Brødrene til den lille baby.
Tak! Tak! Til den lille.
Gud velsigne Dem! Og Deres kone!
Farvel, Brødre. Farvel.
Vær nu forsigtig med ham, Broder! - Var det ikke mig, der fandt ham?
Han smiler... endelig!
Ja, han smiler, men hvis jeg stopper bare lidt, så skriger han!
Jeg tror, Fader, at selvom vi gør vores bedste for at undersøge sagen -
- efter dine anvisninger, så finder vi intet.
Det eneste, jeg har fundet ud af -
- er, at der ikke mangler nogle babyer fra de landsbyer, jeg har besøgt.
Du bringer nyt?
Ja, Fader.
Forlad os venligst, Brødre.
Rolig Brødre, han er stadig hos os.
Ingen har taget ham fra os endnu.
Brødre -
Marcelinos forældre eksisterer ikke.
De er nok i Himlen. - Jeg er så glad! Fordi de er i himlen -
mener jeg.
det er snart seks uger siden, at vi fandt barnet.
Og nu, Brødre -
Vores arbejde er ikke at opdrage små børn.
Tolv munke, der tager sig af et spædbarn -
- vi har andet at se til.
Vi vil ikke forsømme vores pligter, Fader. - Han er vores lille skabning.
Men vi kan ikke gøre meget for ham her i klosteret.
Han skal have en moder.
Vi skulle finde ham en familie.
En familie, der vil opdrage ham som enhver anden dreng.
En god familie, og helst én, der har børn i forvejen.
Godmorgen, Fader.
Gud være med dig.
Jeg kommer ikke for at bede om almisser i dag, jeg vil give dig noget.
Hvad, Fader.
Jeg er sikker på, at du har hørt, at vi tager os af en lille dreng oppe i klosteret.
Vi har ledt efter hans forældre, men de er døde.
Du er en ærlig mand, Juan.
Du har en god kone, og du kan være stolt af dine børn.
Det ved jeg, Fader. Det ved jeg.
Med dig, ville vores dreng have en familie.
Og Herren ville være glad fordi du påtog dig denne opgave.
Vi er fattige og der er så mange munde at mætte.
Må Gud velsigne dette hus. - Godmorgen Broder.
Godmorgen! Vil du dele dette måltid med os, Broder?
Nej tak. Jeg kom for at stille jer et spørgsmål.
Gør det, Broder.
Vil i have et lille barn?
Nej, i forstår ikke. I skal ikke gøre noget.
Han er allerede født.
Ja, det er det barn, vi har hos os i klosteret.
Sikke en brølhals! Den største brølhals i verden!
Ingen af os har fået et øjebliks hvile siden vi fandt ham!
Og sikke en appetit! Vi må næsten opgive selv at få noget at spise.
Men det værste er, at han græder hele tiden! Konstant!
Selvfølgelig, når han spiser, så græder han ikke så højt.
Gud vil give dig mere hjælp.
Jeg kan klare mig selv, Broder.
Er du blasfemisk?
Du skal ikke prædike for mig. Giv mig barnet og gå så med dig!
Åh, din klodsede klovn!
Jeg har ikke problemer med at brødføde en mere.
Åh... er du mundlam?
Hvad venter du på? Hent barnet til mig.
Det kan jeg ikke.
Hey, Djævlebroder!
Hvad er der galt med dig?
Jeg er ikke djævlens Broder. Jeg er Guds munk.
Og du er en uretfærdig mand. Jeg kan ikke give dig barnet.
Åh, jeg forstår.
Og du, Broder?
Ja, Fader. Det lykkedes heller ikke mig.
Jeg gik op af bjerget og spurgte fårehyrden.
han var der ikke, så jeg råbte på ham.
Og hans svar var nej, det var meget tydeligt.
Han vil ikke kunne tage sig af barnet.
Og dette er den samme hyrde, som han der bor alene på bjerget?
Og er 80 år gammel?
Ja, Fader, det er ham.
Jeg forstår.
Vi har ikke haft held endnu.
Men vi må blive ved med at prøve.
Hvis ingen af mine brødre vil, så finder jeg Marcelino et hjem.
Kom ind, Fader.
Jeg har det altid godt og er i strålende humør, når jeg ser dig.
Don Emilio. Arbejder du?
Jeg er glad for, at du er kommet, Fader. Sid ned.
Jeg er lige ved at skrive et dokument, som du vil finde interessant.
Før jeg går bort, vil jeg gerne sørge for, at i kan blive boende.
Jeg har besluttet, at klosteret skal tilhøre jer og jeres orden -
- og at jorden skal tilhøre jer.
Don Emilio, det vil kun få os til at forlade dit hus.
Vores ordens regler er meget strenge. Vi må kun bo til låns.
Jeg ville bare sørge for, at i var sikret.
Du må ikke tro, at vi er utaknemmelige, Don Emilio.
Og vi vil ikke glemme dig i vores bønner.
Dem får jeg måske snart brug for.
Har du nogle nyheder til mig i dag? Rosa!
Fortæl mig det, Fader!
Det handler om Marcelino.. - Tag denne her væk!
Vi skal finde en familie til ham. - Nåh? Det var da en skam.
Jeg er her ikke meget længere.
Men lad mig tænke over det.
Rosa!
Hør, Rosa..
Hvor mange børn har familien Vargas, dem oppe ved møllen?
Seks, tror jeg. -Ah..
Goddag Fader, hvad kan jeg gøre for dem?
Ingenting, ellers tak. Farvel igen.
Du siger det, Broder.
Mig?
Undskyld, Fader. Fandt du nogen?
Nej, ikke rigtig.
Det er en god familie. De har seks børn.
Alle raske.
Men... stedet er ikke godt.
Vandet kan være farligt.
Marcelino bliver her.
Og hver eneste munk vil være hans moder og fader.
Vi vil ikke lede længere. Vi beholder ham her.
Så længe sognets Fader ikke bestemmer noget andet.
Han vil blive munk. - Ligesom os!
Jeg vil lære ham at spille musik! - Jeg vil lære ham at plante blomster.
Og jeg vil lære ham at læse. - Jeg lærer ham at lave mad.
Brødre, Brødre. Hvem vil lære ham at bede?
Det vil jeg, hvis du synes.
Må vi gå, Fader?
Er du syg, Fader? Nej, bare døsig.
Jeg hørte det hele, min søn, og jeg er tilfreds.
Må vi gå ind i kirken, Fader? Jeg vil gerne skrifte.
Brødre! Brødre, kom hurtigt.
Hvad er der?
Don Emilio er døende, og han vil gerne have en præst! - Jeg går!
Vi må fortælle det til den øverste Fader først. - Godt.
Nogle dør. Og andre bliver født.
Men af dem, der dør, ved man altid, om de har været gode mænd.
Men dem, der bliver født, hvad ved vi om dem?
Jeg er glad for at vores nye borgmester er en god mand.
Du har ret, vi kan alle slappe af nu.
Jeg lover at holde løftet til jer, ligesom jeg vil overholde mit borgmester-løfte.
Meget godt! Hørt, hørt!
Alfonzo, kom med noget vin. Det skal fejres!
Goddag.
Gør mit nye jakkesæt klar.
Jeg skal besøge nogen.
Goddag.
Jeg er kommet for at få en forklaring på, hvorfor en af jeres brødre fornærmede mig.
Og for at få barnet.
Hvorfor?
En af jer munke bad mig om at tage mig af barnet.
Men så ville han ikke give mig det!
Jeg er en ærefuld mand. Og ingen skal nægte mig noget.
Og for øvrigt, Nu da jeg er borgmester...
Vil jeg gerne vide.. - Hvad vil du vide?
Om I har modet til at afvise mig igen.
Det kan du tro.
Du nægter mig barnet igen?
Ja.
Men hvorfor? Er jeg en tyv? En morder? En ond mand?
Nej, det er du ikke. Men du er uretfærdig.
Jeg vil have barnet!
Sig sandheden! Du vil kun have det, fordi du er grådig.
Du vil ikke have barnet. Du er ligeglad med ham.
Du kan ikke lide børn.
Du vil bare vide, at du kan få det, du vil have.
Du får ham ikke.
Okay.
I kan beholde barnet.
Men ikke her.
Hør. Gør hvad i vil med barnet.
For hverken han eller jer vil være her længe.
Det lover jeg jer!
Here we are. Sådan.
Da Don Emilio gav jorden væk, havde han ikke ret til det.
Jeg vil ikke finde mig i det. Det mener jeg.
Men, Don Emilio behøvede ingen underskrifter for at gøre en god gerning.
Men du vil have os til at skrive under på noget forkert?
Det gør jeg ikke.
Tal ikke mere om det.
Hvad ændres ved et stort træ på fem år?
På den tid, hvor meget kan en tyk stenmur ændres?
Intet, vel?
Men sikke en ændring vi ser i et nyfødt barn på fem år!
Som femårig var Marcelino et robust og livligt barn.
Han havde givet alle brødrene navne.
Og de blev ikke længere kaldt andet, heller ikke af hinanden.
Broder Thomas, Broder Jose, Broder Fransisco.. Men med barnets navne:
Broder Sygelig, Broder Portner, Broder Småkage, Broder Klokkeringer, et til hver.
Meget af tiden var der glæde i klosteret, men nogle gange var der også bekymring.
For selvom han var god, som dagen var lang, så var hans handlinger ikke altid så gode.
Og hans drengestreger i køkkenet, i spisestuen og i kirken -
fik brødrene til at ryste på hovederne, selvom de alle tilgav ham igen.
Men hvad lavede Marcelino mellem de tolv munke?
Du får at se..
For jeg vil fortælle dig om en dag i hans liv.
Det er som en sang..
Vågn nu, Vågn nu Marcelino, Det lysner, dagen er ny.
Tolv munke vogter over ham, når han sover og er vågen, de synger hans vuggevise.
Marcelino, nu er di vågen, fugle og solen kalder på dig.
Tolv munke vogter over ham, når han sover og er vågen, de synger hans vuggevise.
Marcelino, brug nu sæben, glem ikke bag dine ører.
Spis en god morgenmad Spis din havregrød.
Voks, som Broder Småkage Voks og bliv stærk.
Hiv i rebet, hiv til, du og Broder Klokkeringer ringer med klokken!
Ding, - Dong, Ding, - Dong.
To og to er - Fire.
Fire og fire er? - Otte
Otte og otte er?
Tyve! - Der tager du fejl!
Lær at bede nu, Marcelino. Alle gode børn kan deres bøn.
Fadervor.. - Fadervor..
Du som er i himlen - Du som er i himlen
Helliget vorde.. - Helliget vorde...
Med solen skal børn stå op, og når den går ned, skal de i seng.
Tolv munke vogter over ham, når han sover og er vågen, de synger hans vuggevise.
Oppe fra himlen kigger Moder ned, beder Gud om at passe på ham.
Fald i søvn, Marcelino Marcelino, fald i søvn.
Skal du have hjælp? - Ja, Broder, denne vogn er meget gammel.
Er den i stykker?
Ja, men den reparerer vi hurtigt.
Hej!
Bor du her?
Åh ja, jeg kom hertil da jeg var lille, jeg var kun en uge.
Og derefter... - Ja?
Og derefter kom Broder Klokkeringer og Broder Småkage og de andre.
Har du ingen forældre? - Jo, jeg har tolv.
Har du det? Og dine mødre?
Mødre har jeg ikke en eneste af.
Er du mor?
Ja, jeg har to børn. Min ældste er en dreng som dig.
Manuel?! Manuel?! Manuel?!
Marcelino!! - Et minut!
Det er Broder Småkage, jeg må gå nu.
Du er en smuk mor.
Manuel?!
Hvor har du været? Hørte du ikke fløjten?
Hvad skete der? Kom og sæt dig.
I dag skal du lære om et bogstav, der er meget nemt.
Det nemmeste af alle. Du vil kunne lide at tegne det.
Det hedder "O".
Det er rundt som hjulet på en vogn. Ser du?
Jeg så en mor idag!
Hvor? - Derude.
Kunne du lide hende? - Selvfølgelig!
Hvem er det? - Manuel.
Og hvem er Manuel? - Hendes søn.
Hvordan er han? - Ligesom mig, sagde hun.
Men du har ikke set ham? - Nej.
Hvorfor er månen tynd og så nogle gange tyk?
Fordi.. altså, månen er altid den samme Marcelino.
Den ser bare ud som om den ændrer sig fordi... vent lidt..
Månen reflekterer lyset fra..
Du er meget ung og kan ikke forvente at forstå sådan noget.
Men jeg vil prøve at forklare..
Det vi kan se, er det solen lyser op for os.
Wow
Har vi alle haft en mor?
Det kan du tro. Du, jeg. - Også den øverste Fader?
Selv den øverste Fader. Os allesammen, Marcelino.
Hvor er min?
Hun er i himlen.
Var hun smuk? - Selvfølgelig, hun var meget smuk.
Manuel. Manuel?!
Manuel... Manuel!
Vent og se. Jeg begravede den lige her.
Se.. her er min skat, Manuel.
Broder Sygelig gav mig denne fra hans medicinkasse.
Og Broder Småkage gav mig denne. Den virker, se!
Og dette er et meget godt horn!
Og se hvad kaptajnen gav mig! Det er min favorit skat!
Hvem taler Marcelino med? - Manuel.
Hvem er Manuel? - Ha, det ville jeg ønske jeg vidste!
Kom, vi tager det hele herover.
Sammen kan vi bygge det.
Hvem er det du taler med, Marcelino?
Til Manuel. - Åh, Manuel. Er han din ven?
Ja.
Og han taler også med dig? - Selvfølgelig
Spiller han også bold med dig?
Nej, men vi gør andre ting sammen.
Du har været en meget slem dreng. Og alle brødrene er meget vrede.
Det er jeg også.
Fra nu af må du adlyde specielt én ting.
Du må ikke gå op af trappen.
Aldrig! Aldrig!
Forstår du? Aldrig!
Marcelino!
Hvor mange gange skal jeg sige til dig, at du skal holde dig væk fra trapperne?
Der er en meget stor mand deroppe, og hvis han nogensinde ser dig,
Hvis han nogensinde fanger dig, så tager han dig med sig for evigt!
Leg et andet sted.
Det er ikke godt at opdrage børn med frygt, Broder.
Jeg tror han ville have godt af at være bange for noget.
Du skal pakke dem tæt, så du kan skyde lige med dem.
Pas på! Vær klar!
Nu kommer fjenden!
Sigt nu, klar!
Og skyd! Kom så, Manuel!
Igen, skyd! Ha ha!
Han løber væk, han er bange! Ram ham igen!
Hvor er Marcelino? Han er derude.
Hvad laver han derude, når han burde være herinde?
Hvad er forskellen? Han er ok. _ Måske.
Og han har fået det at vide.
Han har ingen grund til at være derude. Han skulle være her med os.
Vil du have at han altid skal være sammen med os? - Jeg synes, han burde være her.
Der kunne ske ham noget derude, som aldrig ville ske ham -
hvis han var her.
Tror du Marcelino er en blomst?
Han er en dreng som alle andre.
Han skal løbe og lege. - Hvad hvis der sker ham noget?
Det skal du ikke bekymre dig om. Han er snart seks år.
Han skal lære verden at kende.
Hvorfor tager du ham ikke med dig ned i byen en dag?
Der vil være et marked ved Alda Major næste uge.
Det kunne være en god idé. - Det ville udmatte ham.
Ja, det ville det.
Kom så, Manuel.
Forsigtig, Manuel.
Marcelino, hent vandet til mig,
Gør det ondt, Broder Sygelig. - Lidt, ja.
Hvis jeg giver dig et lille kys, bliver det så bedre?
Det kan du tro, Marcelino. Kom, giv mig et kys.
Det virker. Nu gør det ikke ondt mere.
Slet ikke? - Slet ikke, mit barn.
Løb du ud og leg. - Farvel.
Hallo!
Din lille møgunge. Hvad er det du laver?
Er det hvad de opdrager dig til deroppe? Stop det!
Det får vi styr på lige nu!
Jeres opdragelse! Se, hvordan han opfører sig!
Vi beklager, Hr. Det er bare drengestreger.
Det mener du?
Jeg vil sige, at det er drengestreger fra en, der har fået lov at passe sig selv.
Hvad lærer i ham overhovedet?
Hvad gør i tolv ved den lille djævel?
Vil du være venlig at dæmpe dig. Vi er ikke døve.
Jeg spilder min tid.
Det er nyttesløst at tale med folk, der ikke er rigtige mænd.
I gemmer jer i jeres dragter!
Hvor er jeres øverste?
Få ham herud! Vis ham hvordan jeres lille djævel behandler borgmesteren.
Åh nej!
Han var ude, når han burde have været inde!
Han har feber.
Vask ham med koldt vand. Lad ham sove, hvis han kan.
Du må ikke gå op af trappen.
Der er en stor mand deroppe.
Du må ikke gå op af trappen.
Manden vil tage dig med sig for evigt.
For evigt... For evigt...
Hvad er der galt, Marcelino? Sov, min dreng, sov nu.
Er feberen blevet bedre? Han sveder.
Vil du blive lidt hos ham, Fader? Jeg vil gerne hente lidt frisk vand.
Selvfølgelig, gå bare, Broder.
Er alle mødre i himlen?
Ja.. Det er der alle mødre skal hen.
Så det var sandt hvad Broder Småkage sagde om dig?
Hvad sagde han da? _ At selv du har en mor.
Ja, men min mor er i Himlen nu.
Men hvordan kom hun derop?
Ved at være god.
Er jeg god? - Åh ja, du er meget god!
Hvornår skal jeg derop så?
Det kommer an på hvornår Gud vil have dig.
Han har det bedre nu,
Broder Småkage, vil du fortælle mig noget? - Hvad?
Hvordan kommer man i Himlen?
Åh! Marcelino, vær sød. Sådan, er det ikke bedre?
Sov nu. Sov nu, lille du. Fald i søvn.
De må ikke høre os, Manuel.
Heroppe kan de ikke se os.
Så du det, Manuel?
Det var ligesom Broder Småkage sagde det ville være!
Nå, lille mand. Vi har aldrig set dig på markedet her før.
Jeg er Marcelino.
Det er første gang, han er med mig. - Farvel, lille mand. Hyg dig!
Se der!
Det er Marcelino.
Hej Broder, skal du sælge ham på markedet?
Hør Marcelino... Jeg skal lige herind.
Der er en syg mand, som gerne vil skrifte.
Du venter her, forstået.
Jeg kommer om lidt.
Hvem er du? - Marcelino.
Vil du hjælpe mig? - Okay. Skub!
Åh nej!
Åh, mine smukke æbler! Rør dig ikke, din lille tyveknægt!
Hvad laver du? Kom her! Kom her, din tyv!
Hjælp! Fang ham, lad ham ikke gå!
Marcelino!... Marcelino!
Åh.. kom så.
Jeg tvivler på om du stadig vil nægte at skrive under...
- som du har før?
Har du tænkt på den skade det har forvoldt vores ry?
Vores marked var engang berømt, nu bliver vi grint af.
Nu må alle tro at vi ikke har nogen lov og orden her.
Men hvis munkene betaler for skaderne? - Ah..
Hvorfor tror du at de vil være i stand til at betale for dem?
Skaderne kan jeg klare, men hvad med den forurettede?
Den kvinde.. Hun påstår, drengen er en tyv!
Lad os tænke over det.
Okay.
Jeg er tilbage i aften omkring klokken 18.
Esteban!
Hør, jeg bliver nok nødt til at bede om de 400 ryalis, du lånte af mig.
Altså... Lige nu?
Jeg kan se, du ikke kan betale.
Men du kan modsætte dig mig i Byrådet? Det kan du?
Kujonen har skrevet under. Lad os se.
Jeg har været meget venlig.
Jeg har givet dem en hel måned til at forlade klosteret.
Du kan ikke lide, det jeg gør? Glem det!
Du kan aldrig lide det jeg gør.
Men du vil gerne spise mit brød, ikke?
Ordrer er ordrer, Fader, men nogle gange.. Tro mig.
Jeg har ikke nerver til denne branche.
Rolig kaptajn, når de tredive dage er gået -
er der ingen, der skal bede os om at forsvinde. Vi vil allerede være væk.
Men først på den sidste dag, ikke før.
Hvis bare vi kunne gøre noget ved det.
Vi kan ikke regne med hjælp fra nogen,
Undtagen Gud og hans evne til at ændre en mands vilje.
Og bringe fred i hans sjæl.
I skal ikke bekymre jer om drengen. Jeg har talt med min kone om det.
Han kan bo hos os.
Og jeg garanterer dig, Fader, han vil blive en god garderhusar.
Du er meget venlig, men vi har stadig lidt tid. Alt skal nok ordne sig.
Kan jeg hjælpe? - Nej.
Hvis den bevæger sig, så løber vi. Okay?
Forsigtig, Manuel.
Vi må hellere bruge en pind.
Du holder øje med, om der kommer nogen.
Den bevæger sig slet ikke.
Du ser sulten ud.
Jeg henter noget mad til dig!
Broder Småkage, hjælp mig, hurtigt! Der er en skorpion herude!
Marcelino! Marcelino!
Jeg har noget brød.
Jeg kunne ikke finde andet, jeg skyndte mig så meget!
Jeg må gå nu, for jeg snød Broder Småkage.
Men vi ses i morgen.
Han var sulten, Manuel.
Fader, hvorfor skal vi arbejde så hårdt, når vi ikke får noget ud af det?
Vi gør ikke. Men det gør nogle andre måske.
Kun Vorherre kan forstyrre vores arbejde. Kun Vorherre.
Marcelino?... Marcelino?
I dag har jeg brød og vin til dig.
Vinen smager ikke godt, men den giver varmen, siger brødrene.
Vil du ikke hellere spise lidt brød hernede med mig?
Er du ikke bange, du lille?
Nej. - Ved du hvem jeg er?
Ja, du er Gud.
Jeg takker dig. Du er et godt barn.
Men alle brødrene siger at jeg er slem.
Og hvad siger Manuel? - Kender du Manuel?
Han kan lide dig, ikke sandt? - Jo.
Vi... taler om dig.
Fra i dag skal du være kendt som Marcelino Brød og Vino.
Brød og Vino.
Marcelino Brød og Vino.
Det er et smukt navn.
Gjorde det.. gjorde det ondt?
Ja, meget.
Små blomster af St. Frans af Assisi, kapitel otte.
Hvordan Frans af Assisi forklarede Broder Leo at tålmodighed er glæde.
En vinterdag, var St. Frans på vej fra Perugia med Broder Leo
til St. Mary, og de led i kulden.
En vinterdag, var St. Frans på vej fra Perugia med Broder Leo
til St. Mary, og de led i kulden.
Han kaldte på Broder Leo, som gik foran ham, og sagde til ham:
Broder Leo, hvis det behagede Gud, at vores Brødre skulle opgive deres jord
som et eksempel på hellighed og opbyggelse
så noter nøje, at dette ikke ville være ren glæde.
Lidt senere kaldte St. Frans på ham for anden gang.
Åh, Broder Leo, hvis vores brødre kunne få de lamme til at gå -
hvis de kunne rette de krøblede ud, jagte dæmoner væk, få de blinde til at se -
- de døve til at høre, de stumme til at tale og gøre det mest utrolige af alt -
- hvis de kunne vække de døde til live efter fire dage, så noter, at det ikke ville være ren glæde.
Mit navn er Marcelino Brød og Vino.
Shhh, du lille. - Vær stille Marcelino.
Kort efter råbte han igen.
Åh, Broder Leo, hvis vores Brødre kunne alle sprog
hvis de vidste alt om fysik og hvis de kunne forklare alle skrifter
hvis de kunne forudse..
Vær ikke bange, Manuel.
Jeg kom op for at se, om du var bange.
Og du, Marcelino, er du bange?
Ja. Kom tættere.
Nu kommer torden.
Det er lige meget nu.
Marcelino.
Hvad gør du med tæppet. - Jeg fryser.
Men har du ikke allerede et ligesom alle andre?
Jo, men jeg fryser.
Din suppe, Fader.
Jeg har varmet den til dig.
Hmm.. Det var bedre.
Marcelino.... Marcelino! Marcelino! ... Marcelino.
Hvor har du gjort af tæppet?
Tæppet! Hvad gjorde du med det?
Jeg ved det ikke.
Se nu, Marcelino.
Broder Småkage elsker dig.
men du ved, at hvis du gør ham vred, så er det ikke godt.
Vi har været gode venner indtil nu, men hvis du vil være besværlig..
Jeg vil have det tæppe tilbage inden du går i seng i aften.
Hvis det ikke er der, så må jeg gå til den øverste Fader.
Hej.
Du må godt få tæppet igen, Marcelino. Jeg fryser ikke længere.
Åh, så tager jeg det igen.
Her er tæppet. Nu fryser jeg ikke.
Marcelino! Marcelino!
Åh, Marcelino, se! Jeg har fundet en smuk frø til dig.
Jeg vil ikke have den nu. - Hvad?
Jeg prøvede.
Så gik røverne i vrede, forundrede over disse ord.
Kort efter ankom St. Frans til klosteret med en pose brød
og lidt vin, som han og hans kompagnon havde bedt til at få.
Og vagten fortalte ham, hvordan han havde sendt røverne væk.
Men St. Frans irettesatte ham, og sagde at han havde opført sig forkert.
Selv syndere kommer op til Gud, hvis bare de opfører sig pænt.
Derfor, sagde han, vores herre Jesus, hvis ord vi har lovet at adlyde -
- han siger, at det er ikke kom for at behage de, der tror ham.
Og at han ikke kom for at skabe retfærdighed, men for at omvende synderne.
Derfor satte han sig ofte ned og spiste sammen med dem.
Han er altid alene. Vi må finde ham en ven.
Hvad? En ven? Jeg har allerede en ven.
En rigtig god ven. Manuel er en dreng..
som Marcelino, men han.. du ved.
Du tilbringer mere tid med Marcelino end nogen anden.
Og ingen må som dig kunne forstå hans opførsel på det seneste.
Vi er allesammen bekymrede for Marcelino. Vi har alle et ansvar for ham.
Men han er en engel, Fader - Ja,
ja, men det er ændringen i ham, der er meget vigtig.
Måske er tiden kommet, hvor han må skilles fra os.
Skille ham fra os? - Ja, Broder.
Marcelino kan være syg uden selv at vide det.
Han har det fint Fader, det ved jeg!
Nej, Broder, jeg mener syg af ensomhed..
af ikke at have nogle venner på sin alder.
Kom nu, du ved mere om ham end vi gør.
Hvis du ikke hjælper os Broder, så kan vi intet gøre.
Altså, Fader, i lang tid nu.. - Sid ned, Broder Thomas.
Undskyld Fader, I et stykke tid nu har jeg manglet ting fra køkkenet.
Brød, kartofler, vin.
Vinen ser ud til forsvinde som dug for solen.
Vinen? - Ja, Fader, vinen.
Flere flasker er tømt. Og jeg er overbevist om, at det er barnet.
Men det er jo farligt, Broder Thomas.
Jeg kan ikke finde ud af, hvad han gør med disse ting. Han spiser jo nok i forvejen.
For nogle dage siden stillede jeg tingene, så han ikke kan nå dem.
Det var forkert gjort.
Jeg skulle have fortalt dig det først, Fader. Undskyld.
Nej, nej, du gjorde, hvad du mente, var rigtigt.
Men jeg er bange for, at det ikke var klogt at stille tingene, hvor han ikke kunne nå dem.
Stil dem tilbage. Lad ham tage hvad han vil fra køkkenet.. og..
og.. følg så efter ham, og find ud af, hvad han gør med det.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti, elleve, tolv og Marcelino.
(hvor fik du tæppet fra, Marcelino) (- Jeg fandt det i kælderen)
(Og du var en god dreng og tog det med til mig)
(Jeg håber, det vil holde dig varm) (- Det vil det)
(Du har været meget sød, og er kommet med brød og vin til mig)
(Jeg ville sørge for, at du ikke var sulten. - Derfor fik du dit navn)
(Det er et smukt navn)
Du er meget stille Marcelino. Hvad tænker du på?
Jeg tænker på, hvor din mor er nu.
Hun er sammen med din.
Hvordan er de? Hvad laver mødre?
De giver, Marcelino, de giver altid.
Hvad giver de?
De giver dem selv. De giver deres liv og lyset i deres øjne til deres børn.
Indtil de er gamle og rynkede.
Er de meget grimme?
Ikke grimme, Marcelino. Mødre er aldrig grimme.
Jeg må gå nu, de har brug for mig.
Og du elsker din mor?
Af hele mit hjerte! - Jeg elsker min mere!
Du må ikke lade et lille barn snyde dig sådan, Broder.
Du skulle prøve at finde ud af, hvad han gør med maden. Og vær forsigtig denne gang.
Skal jeg tale med ham? Nej, gør ikke det.
Find ud af hvad der sker, så klarer jeg resten.
Kom, Marcelino. Du har været en god dreng, og jeg vil give dig en belønning.
Det, du allerhelst vil have.
Fortæl mig, vil du gerne være munk som Broder Bernardo og Broder Småkage?
eller den øverste Fader?
Eller ville du gerne have, at du kunne se Manuel?
Jeg vil hellere se min mor.
Og jeg vil også gerne se din mor.
Og du vil gerne se dem nu?
Så må du falde i søvn. - Men jeg er slet ikke træt.
Kom, du kan falde i søvn i mine arme.
Sov nu, Marcelino.
Brødre! Kom herop!
Kom hurtigt! Marcelino!
Barnet.. Åh Gud.. Min Gud!
Og hele byen og alle fra markedet
gik op til klosteret for at se det store mirakel.
Siden da, hvert år, med borgmesteren i spidsen
går hele byen op og fejrer miraklet
om Marcelino Brød og Vino.
Jeg kom for at tale med dig, Herre.
Og med dig, Marcelino.