Tämä on Sand Rock, Arizona -
myöhään illalla alkukeväästä.
Viehättävä kaupunki, joka tuntee historiansa ja on varma tulevaisuudestaan -
valmistautuu seuraavaan yöhön ja ennustettavissa olevaan aamuun.
Erämaa peittää maan, viilentäen -
ja keräten voimia taistelua huomisen aurinkoa vastaan.
Myös talossani kaupungin liepeillä olemme varmoja tulevaisuudesta.
Niin kovin varmoja.
Tasan 1 2.00.
Yritätkö päästä minusta eroon? Jos yrität, sinulle käy huonosti.
No, en halua ihmisten puhuvan.
Antaa niiden puhua. Puhuvat kuitenkin.
Minun rahani varmaan tekevät vaikutuksen sinuun.
-Mitkä rahat? -Sain palkkion tänään.
Johnny, olet myynyt taas artikkelin!
Sain tarpeeksi talon ulkopuolen viimeistelyyn. Kaikki kodin mukavuudet.
Ajatella sitä aikaa, minkä tuhlasin kaupungissa asumiseen.
Täällä on kaunista.
Kysymys on siitä, haluatko pitää tätä yllä, jos menemme naimisiin.
En tietenkään.
Heti kun saan nimesi vihkitodistukseen -
minun ei tarvitse tehdä sitä enää.
Mennään katsomaan, mitä tähdet kertovat.
Tiedän jo horoskooppisi.
Tiedätkö, kenet tähtimerkkisi alla syntyneen miehen pitäisi naida?
-En, kenet? -Minut.
Olen skorpioni ja skorpioni tulee aina toimeen jousimiehen kanssa.
Todellako? Mitä muuta tähdet kertovat?
Jousimies on filosofinen ja hyvin positiivinen.
Hän on hilpeä ja huoleton.
Näkee nälkää, jos joku ei valmista hänelle joskus ateriaa.
Ja on aika avuton tietyissä tilanteissa.
Tule, katso tähtiäni.
Sanovatko ne, voisiko jousimies tukea skorpionia.
''Tähden valo, tähden kajo Ensi tähteni tänään
''Voisinpa, pystyisinpä
''Toivomaan ja toivoisin tänään''
-Mikä se oli? -Meteori.
Suurimpia näkemiäni.
-Näetkö sen? -Näen.
Kyllä, se on tuolla.
Se on vanhan Excelsior-kaivoksen luona.
PETE DAVlS - Viljanpölytyspalvelu
-Olet hullu. -Hän on kuolemanvakava.
Etkö kuullut sitä?
En kuullut mitään, ennen kuin paukutit oveani.
Katsokaa!
Kaunista!
-Tulkaa, mennään alas. -Selvä on, pysy nahoissasi.
Taivaan vallat!
Veljet, jopas jotakin.
Aikamme suurin juttu.
-Katson lähemmin. -Ole varovainen, John.
-Siitä vain, sankari. -On käytettävä tilaisuus hyväkseen.
Kuka puhui sinusta? Sinä jäät tänne. Huolehdi Petestä.
Peten on pysyttävä täällä.
-Johnny! Johnny! -Odota hetki. Pysy tässä.
-John! -Olen kunnossa, Pete. Olen täällä alhaalla!
Oletko kunnossa?
-Olen kunnossa. -Tule, lähdetään täältä.
-Ehkä kuuntelet minua seuraavalla kerralla. -John! John, oletko kunnossa?
Johnny? Johnny!
-Olen kunnossa, Ellen. -Mikä sitten on vialla?
Siellä on jotakin.
Jukra, on tosiaan. Pari tonnia maata melkein hautasi sinut.
-En tarkoita sitä. -Mitä tarkoitat?
-Mitä näit siellä? -En ole varma.
Jonkinlaisen aluksen, luulisin.
-Minkä? -Aluksen.
-Millaisen aluksen? -En tiedä.
Sellaista ei ole koskaan nähty.
Jokin on iskenyt tämän kaverin päähän. Mennään.
Kuulostaa hullulta, mutta se oli siellä. Osa näkyy vielä.
Olet ollut tähdissä liian pitkään. Lähdetään täältä.
Se on kuin valtava pallo, juuttunut kraatterin kylkeen.
Kuule, tämä ei ole oikea paikka keskustella.
Mennään. Lähdetään, ennen kuin tähdet alkavat taas putoilla.
Selvä on. En ole hullu enkä kuvittele.
Näin sen varmasti.
-Voi, veljet. -Näin avoimen sisäänkäynnin.
Mitä sisällä sitten oli?
Jotakin. Sitten ovi läimähti kiinni ja alkoi maanvyöry.
Niin tietenkin. Mennään.
-Pete, kuunteletko minua? -Kuuntelin.
Annoin hullujen kiskoa minut ylös keskellä yötä.
Nyt avaruusalukset hyökkäävät päälleni.
Nyt tullaan katsomaan, mitä on tapahtunut.
Ole kiltti. Älä kerro, mitä kerroit meille.
Ellen, sanoinhan, että olin kyllin lähellä.
-Olisin voinut kurkottaa ja koskettaa sitä. -Johnny, ole kiltti.
Ethän kerro heille, että näit marsilaisten juoksentelevan siellä?
Mitä sanoisit, jos olisin löytänyt marsilaisen sieltä?
Sanoisin: ''Säilökää hänet sirkusta varten.''
Minä sanoisin: ''Odota ja selvitä, mitä he yleensä täällä tekevät.''
Ellen, sinäkään et usko minua.
Voi, en tiedä.
-Tuolla on Ellen ja Putnam. -Peten helikopteri. Hei!
Mitä nyt? Kauanko olette olleet täällä? Mitä on tapahtunut?
-Kerron, mitä tapahtui. -Johnny.
Se oli meteori. Johnnyn mukaan isoin koskaan tänne pudonnut.
Täytyi olla. Tunsin tärinän selvästi jalkojeni alla.
-Valaisi taivaan kuin maailmanloppu. -Se ei ollut meteori.
Ei ollut meteori?
Mikä on amatööriastronomin näkemys?
-Siellä on jonkinlainen alus. -Alusko?
Älä kysy, millainen, koska en tiedä.
Onko se tullut niistä tähdistä, joista kirjoitat?
Vai onko se sikäläinen Pete?
Todisteet ovat hautautuneet tuonne alas.
Tämä voi olla isoin juttu, mitä ikinä on tapahtunut.
Jos olet viisas, suljet koko tämän alueen -
kunnes tiedämme, mikä meitä on vastassa.
-Näitkö sen, Ellen? -En -
-mutta jos John sanoo, että hän näki... -Hän on voinut erehtyä. Entä Pete?
Koosta ja ulkonäöstä päätellen se on tullut ulkoavaruudesta.
Minulla on jopa syytä uskoa, että sen sisällä on elämää.
Sen on tullut lujaa, kun iskeytyi noin maahan. Ja silti säilyi ehjänä.
-Se on totta. -Ja vaikka se olisikin ehjänä -
kävelisikö kukaan ympäriinsä tuollaisen iskun jälkeen?
Kysyn vain, Johnny.
Haluan varmistaa, että siteeraan sinua oikein lehdille.
-Vien sinut kotiin, Ellen. -Ei tarvitse, Matt. Kaikki on hyvin.
Ette kai ole menossa takaisin Sand Rockiin?
Kun Loring painaa lausuntosi lehteensä -
et pääse kulkemaan vapaalla jalalla.
Sinäkin, Pete? Tarvitsemme apua, emme luentoja.
Mennään, Ellen.
Voisiko kukaan auttaa meitä?
Entä tohtori Snell Wayne Observatoriosta?
Olet työskennellyt hänen kanssaan.
Niin. Soitan hänelle, kun pääsemme takaisin.
Hei, hidasta.
-Johnny? -Ne hupsut.
Et voi kyllä moittiakaan heitä.
Näin sen. Näin jopa jonkinlaisia jälkiä.
-En voi uskoa sitä. -Ajattelen vain sinua, Johnny.
lhmiset puhuvat selkäsi takana ja nauravat.
Minulle on naurettu ennenkin. Jopa vanha ystäväsi, seriffi.
Matt ei tarkoittanut sillä mitään.
Hän on tuntenut minut koko ikäni. Tiedät, miten hän huolehtii minusta.
En moiti heistä ketään.
Voinko todistaa sen? Edes itselleni?
Jos todella löydän jotakin...
Onko sinun pakko?
Minun on pakko.
Sinun on silti paras toistaiseksi pysyä tästä erossa.
En halua heidän nauravan sinulle.
-Katso! -Mikä tuo on?
-Mikä se oli? -En tiedä.
Osuitko siihen?
Katson.
-Pidä moottori käynnissä, ole kiltti. -Kyllä.
Pysy sinä täällä.
Tule, mennään takaisin.
-Mitä nyt? -Luulen kuulleeni jotakin.
-Se on vain joshua-puu. -Lähdetään täältä.
VAROlTUS - PÄÄSY KlELLETTY
-Saitko hyviä kuvia? -Melko hyviä.
Kraatterin ympärysmitta on noin yhdeksänsataa metriä.
lsoimpia juttuja, mitä koskaan on tapahtunut.
-Katso, kuinka syvälle se menee. -Kattaa varmaan laajan alueen.
Hei, tuolta tulee nyt meidän tähtitieteilijämme. Mennään.
-Snell on täällä. -Samoin reportterit.
Sieltä he tulevat. Yritän ohjata heidät pois.
-Huomenta, John ja Ellen. -Huomenta.
-Kadotimme teidät talon luona.
Dugan, American Press. Lober, Press Dispatch.
Hyvät herrat, tämä on neiti Fields.
Hyvää päivää. Aikamoisen show'n panitte alulle. Onko lausuntoa?
Miksi toistaisin samaa? Kaikki on tässä.
SAND ROCK STAR TÄHTlTlETElLlJÄ NÄKEE MARSlLAlSlA
Pysykää täällä, minulla saattaa olla teille kohta jotakin.
-Kuulkaas, tämä on yksityistä. Sallitteko? -Totta kai.
Entä te, neiti Fields?
-Lisäättekö jotakin tähän? -En.
-Hei, Bob. -Hei.
-No niin, John. -Tohtori Snell. Hyvä, että pääsitte tulemaan.
En jäisi pois mistään hinnasta.
-Milloin tulitte? -Tunti sitten.
-Olette sitten vasta aloittanut. -Tuskin. Olen nähnyt tarpeeksi.
Mutta uskotteko minua?
Kuule, John. Näit viime yönä meteorin tippuvan maahan.
Sen verran todistajat ovat osoittaneet.
Kraatteri itse -
sen muoto ja arvot, kaikki tukee teoriaa meteorista.
-Mutta sanoinhan, että näin aluksen. -Näit jotakin, joka muistutti alusta.
Et voi todistaa sitä.
Voin todistaa sen, jos autat minua kaivamaan sen ylös.
En voi todellakaan pyytää yliopistoa siihen.
Kaivaisimme kuukausia, tuhlaisimme tuhansia ja ehkä löytäisimme vain näitä.
Huomaa musta väri, tyypillinen meteorille.
Kuumuudesta johtuva fuusio, nikkeliä ja rautaa. Tosiasioita, John.
Jopa kohtauskulma maahan nähden. Kaikki viittaa meteoriin.
Hyvä on. Myönnän, ettei minulla ole vastauksia...
Ja vielä yksi seikka, John. Tule.
-Löysitkö jotakin, Bob? -En, tohtori. En mitään.
Tässä. Ei jälkeäkään ylimääräisestä radioaktiivisuudesta -
ei koko alueella.
Outoa, jos jotakin on tullut ulkoavaruudesta, vai mitä?
En tiedä enää, mikä on outoa ja mikä ei.
Mutta odotin teidän olevan avoimempi ajatukselle -
kuin nuo toiset. Olette tiedemies!
Ja siksi vähemmän taipuvainen noituuteen.
Ei se ole noituutta. Kekseliäisyyttä!
Halu uskoa, että on paljon asioita, joista emme tiedä mitään.
Joskus ihmiset uskoivat, että maa on levy -
kahden vuoren välissä, ja vuoret kannattelivat taivasta.
Tähdet olivat taivaaseen ripustettuja lamppuja.
Sitten tuli parempi teoria, jota oltiin valmiita kuuntelemaan.
Ole realistinen, John. Olemme tehneet yhdessä töitä.
Aluksi voisit tehdä meille artikkelin.
Niin.
Tässä. Olen jo tehnyt.
-Kiihkeä nuori mies. -Niin, ja outo myös.
Enemmän kuin outo, Bob. Yksilöllinen ja yksinäinen. Päättää omista asioistaan.
Raportti ulkoavaruuden muukalaisten saapumisesta.
Toivoinkin törmääväni sinuun, Putnam.
Mikä hätänä, Matt? Olenko rikkonut lakia, vai?
Niinkin voisi sanoa.
Ellenin pitäisi olla opettamassa tänään.
Käskin hänen pysyä ulkopuolella. Tunnet hänet.
Niin, tunnen. Tunsin hänen isänsäkin. Olin hänen apulaisensa.
Aion pitää häntä silmällä. Se on vain vaikeaa, jos hän seuraa sinua.
Kuule, tämä kaupunki ei ymmärrä sinua. Nuuskit ympäri erämaata -
tuijottaen silmät sirrillään tähtiin. Ja nyt tämä juttu.
''Tämä kaupunki''...
Tulin erämaahan, koska -
yritin päästä eroon tuollaisesta ajattelusta.
Putnam, sinä pelotat heitä.
Ja he ovat sitä vastaan, mitä he pelkäävät. Niin tai näin.
Kuule, Matt. Minäkin pelkään.
Haluat tuhota itsesi, se on sinun ongelmasi. Jätä Ellen kuitenkin rauhaan.
Hän tarvitsee työnsä.
-Neiti Fields. Kertokaa tarina meille. -Hymyilkää, olkaa hyvä.
Joe, yrittäisitkö sinä?
Entä hirviö, johon törmäsitte viime yönä?
Älkää nyt, kaverit. Lakatkaa kiusaamasta häntä.
-Tarkistimme vain tarinasi. -Mitä yrität todistaa?
Sitä aioin kysyä sinulta.
Ehkä etsit julkisuutta uudelle kirjallesi.
Älä suutu, Putnam. Sinusta puhutaan jo.
Yrität vain saada tarinan!
Snell on yhtä mieltä seriffin kanssa, ja seriffi on yhtä mieltä muiden kanssa.
-Olen hullu. -Tiedän.
Matt kävi kimppuuni, ennen kuin löysi sinut.
''Opettajalla on vastuu yhteisöstä.''
Toivonpa, että olisimme löytäneet yhdenkin niistä.
Vain yhden pienen hirviön heitettäväksi rehtorin makuuhuoneeseen.
Tapaus saa sielun väräjämään.
Kiitos. Tässä paikallinen uutisselostaja jälleen -
ja majuri Benson USA.;n armeijasta kertoo näkemyksensä.
Herra majuri, aikooko armeija kaivaa kraatteria?
Todennäköisesti ei.
Mitä sanotte raportista, jonka mukaan sinne on hautautunut avaruusalus?
Jos se on siellä, se saa odottaa, kunnes pääsemme sen luokse.
Eikö armeija pelkää hyökkääjiä?
Ei, jos ne ovat hautautuneet satojen tonnien alle...
Katso.
Näyttää kuin se kurkottautuisi.
Se on elävä.
Ja kuitenkin se näyttää niin kuolleelta.
Ei, se on elävä ja odottaa sinua.
Valmiina tappamaan, jos menet liian pitkälle.
Aurinko saa sinut, yöllä kylmyys.
Autiomaa voi tappaa tuhannella tavalla.
Missä sinä olet?
Miltä sinä näytät? Mitä minun pitäisi etsiä?
Tiedän, että olet siellä, piiloutuneena autiomaahan.
Ehkä katson juuri nyt sinuun, enkä näe sinua.
-Tule esiin! -Älä, John.
Hei, Frank. George.
Mistä te kaksi tulitte? Miksi ette ole kraatterilla?
Enpä paljon välitä siitä show'sta.
Kuulin, että sinä ärsyynnyit. Kiusaavatko he sinua?
Yrittävät.
Luin aamun lehdet. Älä anna niiden kiusata itseäsi liikaa.
Oletteko nähneet mitään epätavallista tänään?
-Toista meteoriako? -Ei, en tarkoita meteoria.
Ei, emme ole nähneet. Olemmeko, Frank?
-Olemmeko, Frank? -Mitä?
Emme ole nähneet mitään, vai olemmeko?
Ei, en ole nähnyt mitään. Mutta kuulen kyllä jotakin.
Niinkö?
-Millaisia asioita? -En tiedä. Hyvin outoa ääntä.
En ole koskaan kuullut sellaista langoista.
-Olet ollut auringossa koko aamun. -Ei se johdu auringosta.
-Voisinko kuunnella? -Toki.
-Pane hänelle tikkaat, George. -Selvä on, pomo.
Kuuntele. Kuuletko sen?
Kuulen.
Mitä se voisi olla?
En tiedä.
Se voisi olla joku, joka naputtaa tuolla lankoja -
tai kuuntelee tuolla meitä samalla tavoin kuin me häntä.
-lhmettelenpä, mikä se on. -En tiedä.
Kun olet työskennellyt erämaassa -
viisitoista vuotta kuten minä, kuulet paljon kaikenlaista.
Ja näet myös. Aurinko taivaalla -
ja kuumuus.
Kaikki hiekka, joet, järvet, jotka eivät ole oikeita.
Joskus luulet, että tuuli menee lankoihin, hyräilee, kuuntelee ja puhuu.
Niin kuin tuo, jonka kuulemme. Kuuletko vielä?
-En, se on mennyt. -Niin se tekee. Tulee ja menee.
-Riittääkö? -Kyllä.
Niin minullekin.
-Mitä sait siitä irti? -En ole vielä varma.
Toivoisinpa, että saisin sen selville.
Voisimmeko seurata puhelinlinjaa ja tutkia asiaa?
Kuten haluat, pomo.
-Menemme toiseen suuntaan. -Kertokaa, jos löydätte jotakin.
Mielellämme.
Minulla oli hienot treffit Janen kanssa eilen.
Jos kuvittelet lähteväsi aikaisemmin, vastaus on ei.
Milloin aiot mennä naimisiin ja asettua aloillesi?
Heti kun löydän sellaisen vaimon kuin sinulla.
-Löydät aina oikeat sanat, vai mitä? -Varsinkin pomolle.
Katso tuota! Mikä se on?
-Näitkö jotakin, John? -En. Täällä ei ole mitään.
Meidän on palattava Frankin ja Georgen luo.
-Luuletko, että he löytävät jotakin? -Voisivat löytää.
-Siellä. -Niin.
Odota.
-Ehkä he menivät autiomaahan. -Miksi he olisivat jättäneet ovet auki?
Heillä oli tietysti kiire. Ehkä he ajoivat jotakin takaa.
Tai jokin ajoi takaa heitä.
Verta.
Katso, Johnny.
He näkivät siis jotakin. Mitä tahansa se oli, se vei heidät mukanaan.
-George. -Hei.
-Sait meidät pelästymään. -Sainko?
Missä Frank on?
George, missä Frank on?
Hän meni tutkimaan ympäristöä.
Autossa on verta. Mitä tapahtui?
-Leikkasin käteni. Näettekö? -Onko se pahasti...
Mikä hätänä?
Ei mikään. Aurinko varmaan.
Tekee temppuja.
Niin, aurinko. Kaunis.
Sinä...
Löysittekö jotakin?
Ei mitään.
Voimme yhtä hyvin lähteä, Johnny.
Älkää huolehtiko Frankista. Hän pärjää kyllä.
Niin.
Emme kai voi tehdä täällä enempää.
Terve sitten, George. Ollaan yhteydessä.
Terve.
Mitä siellä on, John? Mikä hänen silmiään vaivaa?
Hän valehtelee.
En ryhdy mihinkään täällä yksinäni.
Meidän on haettava kaupungista apua.
-Frankille on tapahtunut jotakin. -Hän on kuollut.
-Oletko kunnossa? -Mitä tapahtui, George? Onko auto...
Älä pelkää.
Me pystymme muuntamaan itsemme -
sinun näköiseksesi, tai kenen tahansa.
Niin kauaksi aikaa kuin on tarpeen.
Emme voisi ottaa, emmekä ottaisi sieluasi -
tai mieltäsi tai ruumistasi.
Älä pelkää.
Ystäväsi on kunnossa.
SERlFFlN TOlMlSTO SAND ROCKlN PllRlKUNTA
-Voisitko sulkea oven? -Nyt tulet kanssamme, Matt.
Halusitko todisteita? Ehkä meillä on nyt jotakin sinulle.
-Rehtori kävi täällä. -Sinun on kuunneltava Johnia, Matt.
Sinun pitäisi olla opettamassa.
Etkö kuule meitä, Matt? Meillä on nyt todisteita.
Olen kiireinen. Ja vaikken olisikaan -
minua hän ei tee hölmöksi, niin kuin on tehnyt sinut.
Ellet kuuntele häntä, sinusta tulee hölmö.
Hän on saanut sinut, joten uskot mitä vain.
Hyvä on, mitä näitte?
Tule, näytän sinulle. Sinun on paras ottaa ase.
Auto on hävinnyt.
Se oli täällä, Matt. Tällä kertaa minäkin näin.
Jäljet, Johnny. Näytä hänelle.
Jäljet ovat hävinneet.
Juuri tässä. Tässä näin hänet. Näin hänen kätensä.
Katso. Verta.
Ehkä auton tönäisemä valkohäntäjänis, joka on ryöminyt tänne.
Sanon sinulle, että se oli Frank. Täytyi olla.
Hyvä on, se oli Frank. Hän on noussut kuolleista ja ajanut autonsa pois.
Nyt palaan kaupunkiin.
Kiitos ajelusta.
Kuin taistelisi näkymätöntä vastaan. Ei merkkejä, ei jälkiä, ei mitään.
Niiden kasvojen kalpeus, Ellen.
Ehkä aurinko teki meille tepposia.
Tekikö?
Hän katsoi aurinkoon silmiään räpäyttämättä.
Miten George voisi tehdä niin?
-George ei olisi voinut. -Mitä tarkoitat?
Se on kuin painajainen, jossa odotat ja toivot sen olevan ohi -
ja yhtäkkiä tajuat, että se on vain...
George? Frank?
Frank? George?
Odottakaa! Haluan puhua kanssanne.
George? Frank?
Pysy poissa.
Missä olette olleet? Olemme etsineet teitä kaikkialta.
Haluan auttaa teitä.
Mitä autiomaassa tapahtui? Kertokaa minulle, menemme seriffin luo.
Pysy siinä.
Ketä olettekin, mitä olettekin -
haluan ymmärtää teitä. Haluan auttaa teitä.
Pysy sitten poissa.
Pysy poissa, John Putnam.
Emme halua vahingoittaa sinua. Kaikkein vähiten sinua. Emme ketään.
-Mitä olette tehneet heille? -Ystäväsi ovat eläviä.
Heitä ei vahingoiteta, jos teet niin kuin sanomme.
Mitä meidän pitäisi tehdä?
Anna meille aikaa. Aikaa, tai kauheita asioita tapahtuu.
Niin kauheita, ettet osaa kuvitellakaan.
Onko vanha Tom tuonut jo muonaa?
-Minulla on suden nälkä. -En ole nähnyt häntä vielä.
En minäkään tykkää raahata sapuskaa tähän aikaan yöstä.
Tule, muuli. Sam ja Toby ovat nälkäisiä.
Senkin hullu muuli!
Oletko se sinä, Tom?
-Mitä täällä tapahtuu? -No, sen saa selville tutkimalla.
Se oli vain tämä vanha tunneli. Tarvitsee lisää pönkitystä.
Niin kuin vanha mies. Tarvitsee pönkitystä.
Ei olisi tarvinnut, ellei se meteori olisi tunkenut itseään -
tuohon alakäytävään.
Niin, paras tarkistaa se aamulla.
-Nyt se on varmaan Tom. -Niin, hänellä kesti kauan.
Oletko se sinä, Tom?
Kukaan ei ole vielä löytänyt mulkosilmäistä, maata uhkaavaa hirviötä -
ja niinpä se on varmaan eräs noita mielikuvituksellisia huijauksia.
Tällä kertaa nuoren, julkisuuden kipeän astronomin keksimä.
Tietysti, jos hän sattuu löytämään avaruusolion tai pari -
kutsumme heidät kaikki sydämellisesti lähetykseemme.
Ja nyt muutama juuri tullut uutinen.
Yritin auttaa.
-Mitä teemme nyt? -Ei mitään. Odotamme.
lstumme ja odotamme ja luotamme, että he tekevät asian meille selväksi.
Tule. Vien sinut kotiin.
Sinun ei tarvitse syyttää itseäsi, John.
-Mitä muuta olisit voinut tehdä? -Mutta onko oikein vain seurata sivusta?
Olemme oikeassa emmekä ole hulluja.
Jos olemme nähneet asioita, se tarkoittaa, että olemme nähneet ne.
lltaa, neiti Fields.
-Mitäs tämä nyt on, Perry? -Seriffi haluaa tavata Johnnyn.
-Niinkö? Mikä sinä olet? -Olen avaruusolio kraatterista.
-Hän käski sinun tulla sinne heti. -Hyvä on, hyvä on.
Nähdään.
SERlFFlN TOlMlSTO SAND ROCKlN PllRlKUNTA
Matt.
-Tunnet Frankin vaimon, rouva Daylonin. -Totta kai.
-lltaa. -Neiti Dean, Georgen ystävä.
-Hei, Jane. -Hei.
Kertokaa Johnille sama kuin minulle.
Heti kun hän tuli kotiin, tiesin jonkin olevan hullusti.
Näyttää kuin Frank olisi lähtenyt omituisessa tilassa.
Hän tuli kotiin, kertoi saaneensa -
jonkin erikoistyön yöksi ja lähti.
Jotakin on hullusti, tiedän sen. Hän oli niin kalpea -
hänellä oli omituinen katse eikä hän koskenut lainkaan ruokaansa.
Sama Georgella. Hänen vuokraemäntänsä kertoi, että hän sivuutti päivällisen.
Se ei muistuta Georgea, ei hänen ruokahalullaan.
Herra Putnam, seriffi sanoo, että näitte molemmat tänään iltapäivällä.
Sanoivatko he menevänsä jonnekin tänään?
Ei, rouva Daylon. Eivät lainkaan.
Ehkä he saivat hätäkutsun.
Ei puhelinyhtiön mukaan.
Emmekä löytäneet autoa iltapäivällä.
Puhelinyhtiö ilmoitti sen kadonneeksi.
Olivatko he humalassa? Tunsitteko sen hengityksestä?
-Frank ei juo koskaan. Hän on sairas. -Jos minulta kysytte, he eivät tule takaisin.
Miksi he muuten olisivat ottaneet vaatteensa?
-Vaatteensa? -Niin.
Olisi normaalia vaihtaa vaatteet -
hehän sanoivat viipyvänsä yön yli?
Tunnen Georgen. Aina menossa, aina haluaa jonnekin.
Teidän on parasta mennä kotiin ja nukkua hiukan.
Tutkin asiaa ja soitan teille.
Ellen, puhuisin Johnnyn kanssa.
Veisitkö naiset kotiin?
Totta kai, ja jään rouva Daylonin luokse hetkeksi.
-Otamme autosi, Johnny. -Nähdään myöhemmin, Ellen.
-Hei. -Hei.
Uskotko minua nyt?
Yritän, en muuten olisi kutsunut sinua.
Sinun on uskottava, että autiomaahan on hautautunut alus.
Ja ainakin muutama ulkoavaruudesta tullut vierailija -
pääsi ulos ennen aluksen hautautumista.
Jatka.
Näin kaksi noista vierailijoista tänään, ja niin näit sinäkin.
Se on totta, Matt.
Ei hyödytä, Johnny. Yritän uskoa sinuun, mutta en voi.
Sinun täytyy. Tiedän, mitä ajattelet.
Sinun on uskottava, että se, mitä näit tänään -
vain näytti Frankilta ja Georgelta.
Eivätkö he sattumalta kertoneet, mitä haluavat?
Että luottaisimme heihin.
Uskoisimme Frankin ja Georgen olevan turvassa -
niin kauan kuin emme sekaannu asiaan. Antaisimme aikaa! Aikaa!
Tuliko mieleesi, että leikit ehkä heidän hengellään?
Mitä sinä luulit tekeväsi, kun kieltäydyit uskomasta minua?
-Frank ja George. Se on hullua. -Minä olin kasvokkain heidän kanssaan.
Miten he voivat ottaa jonkun muodon?
-Ja missä ovat oikeat Frank ja George? -En tiedä.
Ja miksi he haluaisivat tehdä niin? Miksi?
Ehkä liikkuakseen vapaammin. Tullakseen kaupunkiin vapaasti.
He varastivat puhelinyhtiön auton, aivan ilmeisesti.
Onko siinä mitään järkeä?
Voisi olla. Oletetaan, että he halusivat sähkölaitteita. Auto oli täynnä niitä.
ltse asiassa täällä on tapahtunut tänään jotakin.
Rautakauppaan oli murtauduttu.
Kuparilankavyyhti ja joitakin metalliosia oli hävinnyt.
Ainoastaan sähkövarusteita oli viety.
Siinäs näet.
Niin? Kyllä, seriffi Warren puhelimessa.
Ei, näin tohtori Snellin ja hänen apulaisensa viimeksi kraatterilla.
llmoita, jos kuulet jotakin, ja minä soitan, jos kuulen jotakin.
Entä tohtori Snell? Hyötyisivätkö he hänestä jotakin?
-Ehkä. Hän on astronomi. Kuinka niin? -Hänen sihteerinsä soitti.
He eivät ole nähneet tohtoria eivätkä hänen apulaistaan.
Näin heidät viimeksi autiomaassa työskentelemässä yksin.
Mennään.
WAYNE-OBSERVATORlO ARlZONAN OSAVALTlON OMAlSUUTTA
He eivät ole täällä -
eivätkä he varmasti olisi lähteneet ilman autoaan.
Antaisin mitä vain, jos asiat olisivat kuin tänä aamuna -
kun kutsuin sinua hupsuksi.
Onko mahdollista, että jää henkiin iskeydyttyään Maahan niin lujaa?
Se on mahdollista, koska se on totta.
Kaikki se juttu toisen ihmisen muodon ottamisesta. Se on hullua, sen vain sanon.
Missään ei ole järkeä.
En voisi olla edes varma, että vieressäni seisoo John Putnam.
Totta, et voisikaan.
Eikö olisi hieno kepponen, jos en todella olisikaan John Putnam?
Joku toisesta maailmasta, tullut johtamaan sinua harhaan.
Frank, mitä sinä teet täällä?
Olen odottanut sinua.
Olemme etsineet sinua kaikkialta. Oletko kunnossa?
Olen.
-Vien sinut kotiin. -Ei. Vie minut kaivokselle.
Ei, ole niin kiltti.
Haloo? Kuka siellä?
Ketä? Se on sinulle.
John Putnam.
Mitä? Mutta...
Kyllä.
-He ovat ottaneet Ellenin. -Ellenin?
-Missä? -Tule.
Mistä tiedät, että meidän pitää pysähtyä täällä?
-Minä tiedän. -No niin, mennään.
Ei. He haluavat nähdä minut yksin.
Odota täällä.
-Ajattelen Elleniä. -Niin minäkin.
Hän on turvassa, mutta jos tulet mukaan, en enää tiedä.
Hyvä on, minä odotan. Kuinka kauan?
-Niin kauan kuin se kestää. -No, ole varovainen.
Ellen?
Ellen!
Ellen, odota!
Ellen?
Ellen!
Täällä.
Missä Ellen on? Missä Ellen on?
-Pysy siinä. -Tule ulos.
-Tule ulos, että voin nähdä sinut. -En.
Näyttäydy sellaisena kuin todella olet. Mitä haluat? Mitä teet?
Korjaamme alustamme, jotta pääsemme pois maailmastanne.
Tarvitsemme apuasi.
Pyydätte, että auttaisin.
Kuinka voin, kun olette kidnapanneet ja varastaneet? Tietääkseni jopa murhanneet.
Meillä on pitkä matka edessämme. Yön tullen jätämme maapallonne.
Et näe meitä, ennen kuin on aika.
Mikä aika? Aika tappaa? Aika kaapata valta?
Meillä on sielu ja mieli, ja olemme hyviä.
Miksi sitten piiloudutte?
-Emme ole valmiita tapaamaan ystävinä. -Miksi emme?
Koska kauhistuisitte ulkomuotoamme.
Jos olisit pudonnut meidän maailmaamme, asia saattaisi olla toisin.
Me ymmärrämme enemmän.
Ymmärrän vain, että vangitsitte ystäväni. Ja nyt tytön.
Pidämme hänet panttivankina, kuten toisetkin.
Pidä ihmiset poissa tästä tai tuhoamme heidät.
Mistä tiedämme, että ette aio tuhota meitä kaikkia?
Meidän piti mennä toiseen maailmaan. Sinun on uskottava minua.
Jouduimme Maahan vain virheen takia.
-Tule ulos aurinkoon. -Aikanaan, ehkä.
Sitten en voi uskoa.
Pidetään erillään sinun ja meidän maailmamme ihmiset.
Jos tulemme yhteen, seurauksena on vain tuhoa.
Minun on nähtävä teidät sellaisina kuin olette.
Tule ulos, tai en vastaa suojelemisestanne.
Hyvä on sitten. Sinä halusit nähdä tämän.
Niin tulet näkemään.
Missä Ellen on?
-Hän on turvassa. -Missä?
-Mitä he tekivät sinulle? -Ei mitään.
Miehet eivät näytä tuollaiselta tyhjän takia.
Näin heidät, Matt. Näin heidät sellaisena kuin he ovat.
-Kauheaa. -Jätitkö Ellenin heidän kanssaan?
Hän on turvassa, jos emme sekaannu asiaan.
Ehkä sinä haluat niin mutta minä en.
Haluan Ellenin ja muut ulos nyt.
Jättäisinkö hänet sinne, jos ei olisi pakko?
He lähtevät tänä yönä.
He iskeytyivät tänne vahingossa, ja korjaavat nyt alustaan!
Eivät he voi. He ovat hautautuneet maahan. Vie minut Ellenin luo.
Hän on turvassa, ellet sekaannu asiaan!
Miksi he eivät sitten tule näkyviin?
Koska he eivät luota meihin.
Koska haluamme tuhota sen, mitä emme ymmärrä.
Tapan vain sen, mikä yrittää tappaa minut.
Tuo hämähäkki -
miksi pelkäät sitä? Koska sillä on kahdeksan jalkaa?
Koska sen suu liikkuu sivusuunnassa, eikä ylhäältä alas?
Jos se tulisi sinua kohti, mitä tekisit?
Näin.
Aivan kuten tuhoaisit sellaisen, jota et ymmärrä. Etkö käsitä, Matt?
Siksi he kätkeytyvät ihmisten kasvojen taakse, kunnes voivat lähteä.
Tuhlaat aikaasi. Aiotko kertoa, missä he ovat -
vai kokoanko partion ja tutkin autiomaan perusteellisesti?
Kerran aiemminkin et uskonut.
Milloin tulet seriffin merkkisi takaa ja olet ihminen?
Se on työni. Korjaan väärän oikeaksi.
Matt, kuuntele minua. He eivät huijanneet. He tarvitsevat muutaman tunnin aikaa.
Jos menet heidän luokseen miesten kanssa, he tappavat Ellenin. Sitäkö tahdot?
Hyvä on, me odotamme.
Mutta vastuu on sinun. No, missä he ovat?
He ovat vanhalla Excelsior-kaivoskuilulla.
No, tule nyt. Palataan kaupunkiin.
Haluan joka ikisen pois alueelta. Ei poikkeuksia.
Reed, tee se huomaamattomasti.
Minusta sinä teet virheen.
Tuo Putnam, hän on vain puhunut sinut ympäri -
toimimaan haluamallaan tavalla.
Hän juoksuttaa sinua. Nyt hän sai sinut syrjään, odottamaan.
Emme tiedä yhtään enempää kuin alussa.
Ja Ellen on yhä kateissa. Jos olisin sinä -
antaisin nuo kiväärit miehille ja selvittäisin sen, mitä lieneekin.
-Annoin määräyksen, ala toimia! -Selvä on, seriffi.
Mutta en ottaisi vastuuta.
No, teen niin kuin haluat, aivan täsmälleen.
Suljin jopa kraatterin ihmisiltä.
-Niinhän sinä halusit, onko niin? -Sen täytyy olla niin.
Mitä teet täällä? Luulin, että menit kotiin hermoilemaan.
He ovat käyneet minun luonani. He veivät joitakin vaatteitani.
-Miksi luulet heidän tehneen niin? -En tiedä.
Eivät kai he sinulle olisi valehdelleet?
Se vanha kaivos, jossa he lymyävät. Siellä työskenteli kolme miestä.
Kertoivatko he, mitä tapahtui?
Miksi he haluavat meistä niin monta? Mitä he suunnittelevat?
-Puhuvatko he totta? -Heittelet minulle noita kysymyksiä.
Voin vain arvailla.
Nyt sinunkin vaatteesi. Voisi olla kuka tahansa noista.
Lakkaa kiihdyttämästä itseäsi.
On kyllin kuuma ilman verenpaineesi nousua.
Niin.
Tiesitkö, että 33 asteen lämpötilassa -
tehdään eniten murhia?
Luin kerran artikkelin: Alemmassa lämpötilassa ihmiset ovat rennompia.
Yli 33 astetta on liian kuuma liikkumiseen, Mutta kun on tasan 33, niin ihmiset ärtyvät.
Tuo kello...
Älä tee mitään.
Katso. Kävelee kuin kuuluisi tänne.
Mitä pikemmin lopettavat, sen pikemmin lähtevät.
Mistä erotamme heidät meidän vaatteissamme -
tai Frankin, Georgen tai Ellenin?
Olemme näin pitkällä, on katsottava loppuun.
Kuinka? Mistä tiedämme, etteivät he kaappaa valtaa?
Heitä voisi olla kaikkialla, enkä tietäisi.
-Hei! Odottakaa! -Matt!
Pysy siinä.
Anteeksi, Matt. Se oli ainoa tapa pysäyttää sinut.
Johnny, tule tänne. Te kaverit siellä puistossa.
Herra siellä autossa. Tarvitsen apua. Kaiken mahdollisen avun.
Katso, joku otti autosi.
Saamme hänet myöhemmin. Mennään.
Selvä, Bill, jakaisitko nuo kiväärit?
Te menette valtatielle -
ja me ohitamme auton käyttämällä itäistä reittiä.
-Mike, Harry, tulkaa mukaani. -Selvä.
Menkää autiomaahan ja asettakaa esteet tänne.
Selvä on, miehet, seuratkaa minua!
Selvä, levittäytykää tielle.
Pankaa muutama valoraketti eteen ja muutama tuonne taakse.
-Tuolla on hänen autonsa. -Niin on, pane vielä yksi tuonne.
Selvä. Tarkistakaa aseenne ja ammuksenne.
Hän tulee millä hetkellä hyvänsä.
Nyt hän tulee!
Pidättäytykää tulesta. Valmiina.
Selvä. Ampukaa hänet.
Kuka siellä?
Ellen?
Ei, et ole Ellen.
Olet Ellenin vaatteissa, mutta et ole hän.
He ovat matkalla tänne. Sinä toit heidät.
Kuuntele.
Tulin varoittamaan teitä. Yritin pysäyttää heidät. Et tiedä, miten yritin.
Teidän on lähdettävä.
-Vain muutama tunti vielä. -Kuuntele minua.
Halusitte minut mukaan tähän. Miksi?
Sinuun ei voi enää luottaa.
Kuka oletkin tai mikä oletkin, kuuntele minua!
Olen pahoillani. Emme halunneet käyttää väkivaltaa.
Nyt ei ole muuta tietä.
Tappaisitko minutkin? Onko tämä loppu?
-Kaikkien unelmiemme loppu. -Tulin tänne auttamaan, en tappamaan.
Pysy siinä.
Niin, katso sen voimaa.
Voima, joka vie aluksen läpi avaruuden. Voima, joka repii maanne kappaleiksi.
Tiedätkö, kauanko teimme tätä? Tuhat vuotta päästäksemme tähtiin.
Nyt olemme vihdoin valloittaneet avaruuden.
Meillä oli unelma tuntea muita maailmoja.
-Kuuntele minua. On vielä mahdollisuus. -Onko? Kun ihmisjoukko jahtaa meitä?
Tarvitsimme vain aikaa.
Antakaa muiden mennä. Yritän pidätellä väkijoukkoa.
Entä jos epäonnistut?
Ei. Mieluummin loppu täällä kuin joutuminen heidän käsiinsä.
Odota!
Puhuit, kuinka hienoa oli tulla tuntemaan muita maailmoja.
Tuhat vuotta työtä, ja haluat nähdä kaiken päättyvän -
täällä, odottamatta, oudolla planeetalla?
Niinkö haluat? Kun silti olisi mahdollisuus?
Mene sitten ja pysäytä heidät.
Vapauta tyttö ensin. Näytä heille, ettet halua vahingoittaa heitä.
Kuinka voin luottaa sinuun?
Voithan tuhota meidät tuolla.
Lähetä heidät ulos.
Johnny!
-Tule, nopeasti. -Tule.
Tuolla on uloskäynti.
Pois, kaikki. Pois. Juokse, Ellen.
Hei! Miten oviaukon voi sulkea?
-Tuolla on dynamiittia. -Ota se. Nopeasti, Ota.
Kiirehdi. Meidän on pidettävä partio erillään heistä.
-Olivatko he siellä? -Kyllä.
Tuo pitää varmaan huolen heistä.
Niin. Se pitää huolen heistä.
Mikä tuo on?
Odottakaa. Kuunnelkaa.
-No niin, he ovat menneet. -Lopullisestiko?
Ei, toistaiseksi. Ei vain ollut oikea aika tavata.
Mutta tulee muita öitä.
Muita tähtiä katseltavaksi.
He tulevat takaisin.
LOPPU