SKUTOČNÉ DOBRODRUŽSTVO
VODNÉ VTÁCTVO
TOTO JE ČASŤ ZO SÉRIE SKUTOČNÝCH DOBRODRUŽSTIEV,
KDE SA DOZVIEME ZVLÁŠTNE SKUTOČNOSTI O NAŠOM SVETE.
PRI VÝROBE TOHTO FILMU JE AUTOROM PRÍRODA.
NIE SÚ TU FIKTÍVNE SITUÁCIE ANI POSTAVY.
Už od počiatku
bol vták inšpiráciou pre umelcov, vedcov a básnikov.
Nespočetné množstvo druhov
týchto farebných tvorov príroda roztrúsila po celej zemi.
Každý druh má dlhú a zaujímavú históriu,
ale najfascinujúcejší príbeh sa dá porozprávať
o zvyklostiach vodného vtáctva.
V pradávnych časoch boli vodné vtáky pre človeka obrovskou záhadou,
pretože sa znedazdajky zjavili,
preleteli ponad šíre more
a potom znovu zmizli do neznámych diaľav.
Primitívni ľudia niekedy uctievali vodné vtáky ako bohov.
Častejšie však na ne pozerali so závisťou
a túžili po zázraku letieť pomocou krídel
slobodne po oblohe.
"Voľný ako vták" je známy výraz.
Vták však vôbec nie je voľný.
Zriedkavo niekam letí bez presného účelu
a má jediné zamestnanie na plný úväzok, ostať nažive.
Príroda mu však podáva pomocnú ruku.
V tomto Skutočnom dobrodružstve
zistíme, ako prispôsobila vodných vtákov,
aby zvládli úlohu prežiť.
Mnoho druhov vodného vtáctva je sťahovavých,
ako napríklad tieto suly
ktoré sa každý rok sťahujú od rovníka
na ostrov Bonaventura k Zálivu sv. Vavrinca,
pretože v tejto zemepisnej šírke
im 18 hodín slnečného svetla denne umožňuje intenzívny lov rýb.
Pre suly je ostrov obrovským panelákom.
Samozrejme, ubytovanie v izbách pri oblohe je najžiadanejšie.
Priestor je však natoľko obmedzený,
že aj najužšie skalné rímsy sú preplnené
a územné práva si každý úzkostlivo stráži.
Z ostrova neustále odchádzajú a vracajú sa naň hliadky lovcov.
Na pristávanie používajú aj na týchto preplnených miestach
blanovité nohy a krídla,
ktoré im umožňujú efektívne zabrzdiť.
Po každom príchode sa srdečne pozdravia.
Ale na otázku: "Bol rybolov úspešný?"
odpoveď znie: "Nie."
Pomocou tohto zvláštneho kývania hlavou
suly spolu komunikujú
a rozpoznávajú svojich kamarátov.
Hniezda si stavajú takmer výlučne z rias.
Ale aj tohto materiálu majú nedostatok,
takže si hniezda navzájom kradnú,
keď na ne nikto nedáva pozor.
Tento konkrétny zlodej bol prichytený pri čine,
a preto sa prirodzene cíti trápne.
Napriek mnohým problémom
si dokončia príbytky a nakladú vajíčka,
len jedno do každého hniezda.
A teraz začína boj o prežitie.
Prebiť sa cez tvrdú škrupinu je vyčerpávajúce.
Mláďatá sa rýchlo vyvíjajú
a o pár týždňov sa ukážu v plnej paráde.
Uspokojiť apetít mladých je náročná úloha.
Trojmesačné mláďatá už vážia viac než rodičia.
Toto mláďa to ešte nevie, ale čoskoro bude mať svoje posledné jedlo zdarma.
Potom bude asi 10 dní žiť z rezervného tuku,
kým sa naučí plávať, lietať, ale predovšetkým loviť ryby.
Častokrát suly vyzerajú akoby v tranze,
keď pozerajú do neba a hľadajú nejaké tajomné znamenie.
A to väčšinou znamená, že škola chytania sleďov
sa objavila v hlbinách pod skalami.
Ryby sa niekedy pohybujú vo veľkých hĺbkach,
ale sula začne prudko klesať už 30 metrov nad hladinou.
Aby zmiernili dopad, keď plesknú o hladinu,
príroda ich vybavila vzduchovými bunkami,
tlmičmi nárazu, ktoré im chránia hrudník.
Zdá sa, že nikdy nemajú nehodu alebo zrážku.
Majú zvláštne načasovanie.
Mexický záliv je od ostrova Bonaventure veľmi ďaleko,
ale aj tu pokračuje boj o územné práva.
V tejto kolónii rybárov
sa dve matky ostro hádajú o zamenené deti.
Zdá sa, že mláďatá zablúdili na nesprávny dvor.
Pár ďobnutí a nadávok však spor čoskoro urovná.
Aby deti ostali doma a poslúchali,
matka svojim mláďatám ponúkne chutné prekvapenie.
Na druhej strane jej suseda
si myslí, že najlepší spôsob, ako deti uchrániť pred problémami,
je plne ich zamestnávať.
Toto je párik rybárov čarovných.
Aby sa vyhli pozemným súbojom o hniezda,
tento druh sa už dávno usídlil v kríkoch.
Rybár čarovný v podstate nemá hniezdo.
Vajíčka kladie priamo na konár.
Rodičia na vajíčku sedia striedavo.
Nejakým zázrakom ostáva na mieste.
Ešte úžasnejšie je mláďatko,
ktoré je prilepené na nebezpečnom bidielku, až kým nevie lietať.
Pompézny pelikán pôsobí ako chyba prírody,
ale iba na zemi.
Vo vzduchu je majstrovské dielo funkčného dizajnu
a bezkonkurenčný lovec rýb.
Jeho strmhlavý let je štúdiou dokonalej koordinácie.
V čase obeda slúži vrecko pelikána ako miska na rybaciu polievku.
Ale ten, ktorý cenu prvý nájde, si ju ešte nemusí nechať.
Keď sa strhne veľký boj, každý si užíva zábavu.
Každý okrem mrzutého Gusa,
ktorý pozerá na celú záležitosť s nevôľou.
Napriek svojej veľkosti
pelikána často otravujú problémoví susedia.
Zlodejské čajky sú večným problémom.
Biele pelikány uprednostňujú brehy a ostrovy vnútrozemských jazier.
Ich hniezda sú jednoducho diery vyhrabané v piesku.
Čerstvo vyliahnuté mláďatá nemusia čeliť len prírode,
ale aj žiarlivosti a hnevu svojich starších súrodencov.
Tieto nahé mláďatá zopár týždňov nebudú mať ochranný kabátik.
Je zázrak, že sa niektoré dožijú dospelosti.
Ale v prírode je vôľa prežiť silná.
Ale čím menej pelikán oplýva eleganciou a ladnosťou,
tým viac má odhodlania.
Mláďatá sú nezávislé a dobrodružné,
čím vzniká v početnej komunite problém.
Rodičia neustále svoje deti triedia a preraďujú.
Každý rodič si svoje pozná
a nepovolaný je čoskoro na svojom mieste.
Niekedy, keď si mladý vezme z cudzieho zobáka,
zájde už trocha priďaleko.
Čokoľvek tam našiel, zaslúži si bitku.
Na zabezpečenie množenia svojich mnohých detí
príroda vyvinula mnoho druhov dvorenia.
Napríklad samec kačice obojkovej s okúzľujúcim perím
na nalákanie samice len ticho sedí.
Samec fregaty vznešenej používa na prilákanie nevesty pekné oblečenie.
Na hrdle má veľký nafúknutý vak.
Z nejakého zvláštneho dôvodu
vak spôsobuje, že je pre opačné pohlavie neodolateľný.
Keď príde rodina
a otec sa usadí,
ego mu úplne spľasne.
Tu bojujú dva samce lysky o priazeň samice.
Je to vážna vec, môže to skončiť smrťou utopením.
Bezcitnej samici nezáleží na tom, kto vyhrá tento veľký boj.
Chce len rýchly výsledok a partnera.
Má až tak naponáhlo, že odíde ešte pre koncom súboja,
aby nazbierala materiál na hniezdo.
Vyčerpaný z ťažkého súboja,
víťaz je ohromený rýchlym konaním
svojej iniciatívnej nevesty, aby vytvorila domov.
Ubehne nejaký čas.
Po všetkom tom rozruchu je toto ich odmena.
Pri volavke bielej
súťaž v dvorení niekedy spôsobí zvláštne somarinky.
Keď však ide o zvláštne dvorenie,
máloktoré sa dá porovnať s potápkou ostrozobou.
Špecifický rituál zahŕňa zbieranie rašeliny na hniezdo.
Keď tanec skončí, začína tvorba domova,
ale najskôr sa musí postaviť plťka z rákosia.
Potápka sa plaví domov a nezaskočí ju ani povodeň.
Pre kačicu ostrochvostú platí hore nohami,
to znamená, že je čas jesť.
Žijú z toho, čo si uchmatnú na blatistom dne.
Potápnica tmavá zasa hliadkuje vo vodách ďalej od brehu.
V boji o prežitie je zbieranie potravy kľúčové.
Príroda prispôsobila vtáky na rôzne druhy stravy
a vyčlenila im osobitné oblasti s potravou.
V tejto úhľadnej jedálni
je plytká voda vyhradená pre kačicu ostrochvostú.
Potápnice tmavé hľadajú potravu v nižších vrstvách.
A kormorány ako tento hľadajú potravu v extrémnych hĺbkach.
Ak potápky objavia niečo špeciálne,
dobré správy sa šíria rýchlo.
Tí, čo prídu neskoro, sa nemusia obávať, je dostatok pre všetkých.
Sultánka indigová hľadá potravu medzi vodnými leknami.
A tieto nadmerné chodidlá poskytujú rovnováhu
a oporu, keď kráča po listoch.
Zídu sa tiež, keď nájde potravu.
Aby boli vtáky schopné prežiť,
príroda im prispôsobila zobáky a telá zvláštymi a zaujímavými spôsobmi.
Pre tieto brodivé vtáky je pár dlhých nôh veľmi užitočný,
a nemenej potrebný je ostrý zobák, ktorým nabodávajú ryby.
Zobák zobáľa čiernochrbtého
bol navrhnutý na vysoko špecializovanú činnosť.
Na rozdiel od väčšiny vtákov, zobáľ má spodnú čeľusť pevnú
a vrchnú pohyblivú.
S týmto jedinečným vybavením je zobáľ vynikajúci v love na hladine.
Lyžičiar je ďalším príkladom špeciálneho dizajnu prírody.
Kŕmi sa vo vode, v ktorej hliadkujú ďalšie brodivé vtáky,
nestravuje sa však rybami.
Jeho strava pozostáva z miniatúrnych foriem morského života,
ktoré musí konzumovať vo veľkých množstvách.
Široký a plochý zobák má v sebe sitko, ktoré oddeľuje potravu od vody.
Zobák je tiež užitočný v čase stavania hniezda.
Tieto brodivé vtáky sa nazývajú šabliarky
a prečesávajú lagúny a mokrade.
Ako sekačky sa preženú vodami so svojimi ohnutými zobákmi.
V tomto prípade sú ich potravou larvy komárov.
Hvizdák je blízky príbuzný šabliarky,
jeho zobák je však zahnutý opačným smerom,
aby mohol preskúmať blato a mach.
Samica je oddaná matka a tiež dobrá herečka.
Jej špecialitou je predstavenie so zlomeným krídlom,
ktoré používa, keď sa priblíži nebezpečenstvo.
Odhliadnuc od vlastného ohrozenia, predstiera, že má zlomené krídlo,
aby nepriateľa odlákala od hniezda.
Tu matka kulík cíti, že niečo nie je v poriadku.
A niet sa čo čudovať. Jedno z jej mláďat sa zatúlalo od hniezda
a na oblohe, priamo nad hlavou je neznámy.
Nič nenechá na náhodu.
Nechá stráženie na otca a ona začne hľadať.
Kulík tiež využíva predstavenie so zlomeným krídlom.
Jedným okom hľadá tukláka, zatiaľ čo trepoce krídlami.
Divoké mláďa sa nájde a musí rýchlo utekať domov,
zatiaľ čo matka pokračuje v krycom manévri.
Keď je tulák bezpečne pod otcovým krídlom,
všetci sú šťastní.
Kulíky skoro opúšťajú svoje hniezda
a odvtedy je domov tam, kde je mama.
Zdá sa, že matka kalužiak má rytmus v tele.
Vysoko medzi horskými prúdmi, kde sa topí sneh,
žije vodnár potočný,
nazývaný aj vodný škorec.
Nie je väčší než drozd
a je to jeden z najzvláštnejších vodných vtákov.
Nepotápa sa ani nepláva,
ale dokáže sa ponoriť a kráčať na dne prúdu.
Tu nájde lákavé červy a larvy pre svoje mladé.
Vodnár potočný žije pri tečúcich vodách,
na miestach, kde je v bezpečí pred väčšinou nepriateľov.
Mláďatá sa vôbec neboja rýchleho prúdu,
a už ako malé začnú preskúmavať okolie,
ešte skôr, než sa naučia lietať.
Toto mláďa nerešpektuje varovanie staršieho.
Každé ponorenie mu zvyšuje sebavedomie.
Zrazu ho zachytí prúd.
Ako lístok ho odnesie k vodopádu.
Otec sa mu snaží pomôcť, ale nedá sa nič robiť.
Dočkáme sa však šťastného konca,
pretože odvážlivca našťastie odnieslo do bezpečia.
V trópoch aj v horách
príroda ukazuje svoje zázraky v špecializácii.
Keďže plameniak sa kŕmi hlavou obrátenou naopak,
spodnú čeľusť má vyvinutú ako obrovské kliešte.
Svižné nohy preniknú k bahnitému dnu
a dlhý krk manévruje, aby uchmatol krevety a slimáky.
Keď príde k hádke,
pomocou pružného krku hneď povie svoje.
V čase odpočinku
sa vždy nájde miesto, kde skloniť unavenú hlavu.
Plameniak je nadaný architekt
a svoj zobák používa na stavbu vysokého bahnitého hniezda.
Napriek svojej veľkosti sú plameniaky celkom plaché.
To najnepatrnejšie vyrušenie zvonku
vyšle celú kolóniu na strmhlavý let.
Čudné a groteskné na zemi, vo vzduchu sú stelesnením elegancie.
Toto je zvláštny pohľad.
Vyzerá to ako kŕdeľ vtákov na oblohe.
Sú to vtáky,
ale zahniezďujú sa na malom atole v Tichom oceáne.
Je to čiernonohý albatros,
niekedy zvaný húska.
Toto je jeden párik.
Kým jeden sedí na vajciach, druhý s láskou sedí vedľa.
V iných podnebiach sú vajcia úzkostlivo chránené pred chladom.
Ale tu v trópoch sa musia chrániť
pred horúcimi lúčmi slnka,
a tak rodičia postytujú potrebný tieň.
Aby to mohol albatros urobiť,
musí vmestiť vajíčko do opereného vrecka pod hrudníkom.
Ako vidíte,
sedieť na vajíčku albatrosa nie je ľahká úloha
dokonca ani pre albatrosa.
Príroda navrhla každého vodného vtáka tak, aby prežil.
Tieto tvary sú mnohé a zložité,
plné farieb a krásy.
A keď sa všetky zlejú, stane sa z nich hudobná báseň,
rytmická, nekončiaca rapsódia.
Vo zvláštnom, fascinujúcom živote vodných vtákov
je mnoho tajomstiev.
V tomto Skutočnom dobrodružstve sme odhalili len niektoré.
Ale rok za rokom, ako plynie život,
vodný vták bude neustále zdrojom obdivu,
záhad a krásy pre celé ľudstvo.
Koniec