Aerodrom, i požurite.
TELEFONSKI POZIV OD STRANCA
Scenario NANALI DŽONSON prema priči I. A. R. VAJLIJA
Imate li mesta za 12:10? - Koliko?
Jednu. - Ništa za 12:10, bojim se...
ali možemo vas staviti na let Grend kenjon Ejrvejza u 12:30...
ako vam ne smeta lokalni. - Kuda ide?
Isto mesto, Los Anđeles. - U redu.
Povratnu? - U jednom smeru.
Ime? - Uh, Kolins.
Džozef H. Kolins.
Jeli već tu? - Sada ga dovlače.
Želim da telefoniram. - Sa druge strane kioska.
Halo?
Dejvide, gde si?
Ostavio sam poruku na stolu...
ali pomislio sam da možda...
možda pomisliš da sam otišao da napravim neku glupost.
Nije ništa takvo. To je samo da ja...
Pa, više nisam mogao izdržati.
Moram naći drugi način da živim bez tebe. To je sve.
Gde si, Dejvide? Molim te.
Samo reci deci da sam pozvan iznenada na slučaj.
Smisliću drugo objašnjenje kad budem imao priliku da razmislim o svemu.
Samo nemoj da još znaju.
Kuda ideš?
Javiću ti se kad tamo stignem.
Kaži im da se radi o dugom slučaju.
Onda oni neće zapitkivati dok ne uskladimo naše priče.
Hoćeš li uraditi to?
Oh, Dejv, dragi, molim te.
Hoćeš li uraditi to?
Naravno. Ali, Dejvide...
nemoj otići.
Molim te nemoj.
Zašto da ne? Ne misliš da ćeš dugo biti sama?
Dejv, Dejv...
zar nisi nikada napravio ni jednu grešku u svom životu?
Nema svrhe, Džejni. Nisam zvao da se opet svađamo...
posebno ne preko telefona.
Samo pazi na klince. To je sve.
Čućeš me za dan, dva.
Laku noć.
Pažnja, molim.
Grend kenjon Ejrvejz let 1011...
za Los Anđeles će ... - Neke neprilike?
Oh, ne. Samo kasni, to je sve. - Zbog vremena?
Šta ne valja sa vremenom?
Odkud bih ja znala šta ne valja sa vremenom? To ja vas pitam.
Došli ste kasnije, idete kasnije.
Mislite da je u redu leteti po ovoj kiši?
Ne mislim da kiša smeta.
Čak ni po noći? - Ni po noći.
Ali kako mogu izbeći da udare jedan u drugog?
Ne znam tačno, ali mora da imaju neki način da to izbegnu.
Vi stvarno mislite da oni znaju što rade?
Siguran sam da znaju.
A ako ima neke opasnosti, siguran sam da nas neće poslati napolje.
Nadam se da imate pravo. Ovo će biti moj prvi let.
Svakako ne bih želela da mi bude poslednji.
Samo šaoljicu kafe. - Oh.
Imate li protiv? - Ne, uopšte ne.
Mogu li uzeti vaš kaput? - Hvala.
Mogu li dobiti šoljicu kafe? - Da.
Možda će me šoljica kafe oraspoložiti.
Niste stvarno uplašeni, jeste?
Bila bi dobra da znam jednu stvar. - Šta to?
Šta ih tamo zadržava.
Zašto se brinete? To je njihov poso.
Ne mogu vas kriviti, bez obzira šte se događa.
Mislite da me ne mogu tužiti čak i ako padne?
Ne mogu. I ja sam advokat takođe.
Zašto se brinem? Da uzmemo komad pite sa tom kafom, ha?
Ljudi imate nešto protiv ako bi ova dva godina sela za vaš sto?
Ne. Samo napred.
Molim vas.
Nemojte zameriti, damo. Samo vežbam. Ja sam bivši vuk.
Za mene kafa, lutko. - Isto i za mene, molim.
Vi ste upravo stigli letom 1011?
Rekao bi. Kao da smo bili na toboganu.
Kako to mislite? - Zadnjih 50 milja gore-dole.
Je li se on šali? - Bilo je malo neravno.
Malo neravno? Pazite ovo.
Baš iznad Čikaga, udarili smo u vazdušni džep.
Mora da smo padali 1.000 stopa.
Mi smo svi bili vezani, vidiš, ali stjuardesa nije.
Pa, udarila je u plafon vrhom svoje frizure.
Mora da je tamo visila pet minuta.
Mogu već da vidim sutrašnje novine.
"Među identifikovanima."
Oprostite što pitam, ali to bi trebalo biti smešno?
Ne, ne mnogo. - Pa, mislim da to uopšte nije smešno...
šaliti se sa ljudima koji mogu poginiti.
Ovo je damin prvi let.
Oh, nisam vas mislio uplašiti, damo. samo sam se malo glupirao, to je sve.
Ja, pa, nemojte se glupirati sa tim dok smo gore.
Oh, bićemo gore. Pilot je moj lični prijatelj.
Taj momak toliko mrzi svoju ženu...
da neće podići taj avion dva pedlja od zemlje...
ako misli da postoji i najmanja šansa da ona pokupi njegovo osiguranje.
Telefon za gdina Traska.
Hoće li se gdin Dejvid Trask...
javiti se na šalter ima telefonski poziv?
Vi ste trgovački putnik, je li?
Kako ste pogodili? - Ne znam.
Valjda po tome što se stalno šalite. Trgovački putnici se puno šale.
Kladim se da mogu pogoditi i šta ste vi.
Šta? - Doktor?
Tačno.
Hej, šta je on? - Već mi je rekao. On je advokat.
Nisi gubio vreme, ha, Džek?
Hej, kako to radite? Ne znam.
Ja... samo neka vrsta veštine, valjda.
Volim doznati o ljudima.
Hoćete li da znate još nešto? - Šta?
Vi ste svi oženjeni. - To se vidi odavde?
Jeste li?
Ja jesam.
Ja sam dobro i oženjen sam.
Vi, jeste?
Da. - Znala sam.
Mogu da "namirišem" oženjenog čoveka čim ga vidim.
Nažalost. - Hoćete da pogodim šta ste vi?
Ne znam da li da to uradim ili ne.
Vi ste glumica, zar ne?
Hvala, doktore. Uplašili ste me na trenutak.
Mjuzikli? - Muzičke komedije i noćni klubovi.
Hej, ne šalite se. Šta radite, pevanje ili ples? - Oboje.
Je li neko od vas slučajno gledao Let's Go? To je bila predstava u Njujorku.
Ja sam to gledao. Pre godinu dana, zar ne? Šta ste glumili u tome?
Ne sećate se? - Da vidim. Uh...
Um, "Puno ti hvala, tatice"?
Molim?
Tako se zvala pesma koju sam pevala... "Puno ti hvala, tatice."
Sećam se. Gledao sam to sa gđom Trask...
prošlog marta u Madžestik teatru.
Sećate se mog nastupa? - Naravno.
Da vam kažem o toj tački.
To je jedina pesma koju sam dobila u predstavi...
i van grada, neki glavonja je želeo da je izbaci.
Onda sam dobila ideju. I, brate, od onda, bila sam u predstavi zauvek.
Je? Šta ste napravili?
Napravila sam striptiz od toga. Ne sećate se?
Sećam se.
A zaboravili ste tu lepu pesmu?
Ne, gospoja. Ni na tom.
Imamo samo još tri leta večeras i nema rezervacije...
ni na jednome na ime Trask.
U redu narode, upadajmo pre nego što se opet predomisle.
Ooh! Strašno mi je žao.
Dr. Fortnes. - Hvala.
Binki Gej. - Hvala.
Imate li nešto protiv da se držim vas?
Ne, naravno da nemam, ako će vam tako biti bolje.
Imam milion takvih.
Bebe lete danas, kao da je to puzanje iz trpezarije u kuhinju.
Samo pogledajte moje ruke. Potpuno su lepljive.
Zašto to radite ako vas to toliko plaši?
Vozovi su prespori, bar kako ja mislim.
Nisam bila kod kuće preko godinu dana.
Znate kako je kad dobijete taj stari osećaj.
Ne mogu mu se dovoljno brzo vratiti.
Hej, krećemo.
Rulamo se da bi izašli napolje na pistu.
Kako je išla taj vaša predstava?
Loše. Crkla je za šest nedelja.
Šta ste onda radili?
Ništa puno od bilo čega. Zato se vraćam.
Čuli ste priču o uspehu, ne?
Ja, ja sam drukčija. Ja sam priča o ne-uspehu.
Niste pokušali u nekoj drugoj predstavi? - Svakako. U svima.
Čak sam išla i na audiciju kod Rodžersa i Hamersteina pre par meseci.
Za ulogu Meri Martirs u Južnom Pacifiku.
Šta su vam rekli? - "Hvala lepo."
Stvarno sam iznenađen. Mislio sam da ste vrlo dobri.
Pomislio sam da ćete postići veliki uspeh.
Hvala. Ne posle toga kako sam počela.
Mislila sam da sam pevačica, ali posle te predstave...
bila sam strogo striptizeta, i to je sve.
Nije da imam nešto protiv striptiza.
Ali za dobru lovu ne bi mi smetalo.
Uzmite Dinu Šor, na primer.
Ona može da peva i na persijskom tepihu, i to će biti dobro.
Hej, stali smo.
Došli smo na pistu, pretpostavljam.
Osim toga, ako ih možete držati dalje dok pevate...
postoji koliko daleko možete da idete.
Onda, propalice, panduri love vas iza pozornice.
Neće li vam smetati ako vas držim za ruku?
Hej.
advokat prilično brzo radi, ha?
NEMA PUŠENJA VEŽITE POJASEVE
Dobro? - Do sada.
Ovako ćete prolaziti kroz život?
Mislite, brinući se? - Briga je nepotrebna...
oko stvari na koje ne možete uticati.
Pa, ne znam koliko je potrebno...
ali avioni imaju visoki prioritet na listi mojih briga.
Znate, sumnjam da ima nešto više udobno...
od finog, modernog luksuznog aviona...
ali njujorški metro me više plaši.
Zaboravljate jednu važnu stvar o metrou.
Ako se nešto dogodi, većina će izaći gore.
Jeste ikada upoznali striptizetu? - Ne, nikada.
Ja odem tu i tamo na koju predstavu, znate, samo da budem u toku.
Samo nisam nikada mislio da ću se družiti sa jednom.
Hej, znate, nikada se ne zna.
Čitao sam neki dan u tim filmskim magazinima o velikoj zvezdi...
zaboravio sam kako se zove, ali uvek joj je slika kako sedi kraj bazena...
ili pozdravlja u kupaćem kostimu Deda Mraza.
Znate.
Ispalo je da ona predaje u nedeljnoj školi.
Nepotebno brinete.
Zašto ne pokušate da se malo opustite? Niste pospani?
Šalite se?
Pa, ja jesam. Nemate ništa protiv da malo zadremam?
Ne. Samo napred. Vi spavajte. Ja ću stražariti.
Gdine Trask? - Mm?
Zovem se Kar.
Moje umetničko ime je Binki Gej, ali moje pravo ime je Kar... gđa Bjanka Kar.
Gđa Kar?
Kad već provodimo noć zajedno, mogli bi znati naša imena.
Da? - Solt lejk je zatvoren. Idemo u Vega.
Kada? - Sada.
Privežite se, molim.
Sletećemo za nekoliko minuta.
Spustićemo se u Solt lejk siti?
Solt lejk aerodrom je zatvoren. Idemo u Vega...
dok se ne poprave vremenski uslovi.
Oh, brate. Upravo su me izgubili. Od sada idem pešice.
DOBRODOŠLI U VEGA
Kako izgleda? - Možemo se izvuči odavde, tačno...
kada god kažu da moramo otići odavde.
Javiću u Solt lejk.
Koliko još dana ćemo biti ovde, kapetane?
Ne jako dugo. - Ne morate radi mene, momci.
Hej, znate šta? Upravo sam dobio ideju.
Mi ovde nismo nikada čuli do pre četiri sata jedno za drugo...
a sad smo baš kao prava četiri musketara...
razgovaramo zajedno,
pričamo o našim porodicama i svemu baš kao da smo stari prijatelji.
Pa, tako je uvek.
Čim se pojavi mala nevolja, svi postaju prijateljski raspoloženi.
Počinju da se skupljaju zajedno, baš kao konji u oluji.
Šta je sa tim "četiri musketara"? Inflacija? - Znate šta mislim.
Ne mislite da bi to bila zgodna ideja da to zapišemo?
Ili nešto kao Zadnji muški klub.
Srešćemo se zajedno na isti dan svake godine dok ne budemo imali 180 godina.
Ovo sam mislio. Ovo je moja posetnica.
Možda to nije tako loša ideja. Srešćemo se jednom zajedno i smejati se, ha?
Oh, čekaj malo. Pazi ovo. "Edmund Vinsent Hoke."
Hej, Vins, malo si preterao, zar ne?
Slušaj plašljiva. svako 'ko sebe naziva Binki Gej...
ulazi u takvu raspravu pod izrazitim hendikepom.
Šta je sa tobom dok?
Traski? - Bojim se da ovog trenutka nemam stalnu adresu.
Oh. Koliko dugo ćeš biti u L. A.?
Još ne znam. Ok, onda ti zovi nas. Imenujemo te predsednikom.
Šta je sa tobom, Džipsi Rouz Li?
Moraću to da tetoviram na nekome. Ne želim da imam posetnicu kod sebe.
Gledaj. Evo. Za svakoga od nas.
Samo napiši ime, adresu i telefonski broj.
Oh, tako je to? - Šta?
Toliko puno truda za telefonski broj. Zašto me nisi jednostavno pitao?
Ne, ne, ne. To nije ništa takvo.
Osim, naravno, ako ne insistiraš.
Ne, odolevaću neko vreme.
Ej, rekao sam vam da sam oženjen.
Hoćete li da vidite sa kim sam se zapravo oženio?
Imaš li prigovora na to?
Ko si ti, Heri Džejms? - Uh, misliš da su momci dovoljno veliki da vide ovo?
Zašto da ne. Nisu u većoj opasnosti od tebe.
Gđa Hoke? - To nije njen ujak.
Čestitam. - Pokaži Traskiju.
Kako je stari lonac kao ti uspeo obraditi takvu mačku?
Ja imam stanovito svojstvo, gđice Li, koje je zaključano u ukusu.
Zaključano je, tačno. Dobro, evo...
ali oni će više zvati tvoju kuću nego moju.
Oh, igrajte bez mene ovo deljenje.
Hej, imaš li sliku gđe Fortnes? - Žalim.
Hoćeš li da igraš kanastu ili samo sediš i misliš na svoju ženu?
Dejvide, nemoj otići.
Molim te nemoj.
Jesi video kakav kreten? - On nije princ šarmera.
Zamisli da pokazuje okolo sliku svoje žene samo tako.
Ako je to stvar ukusa, njegov je bolji od našeg, usudio bih se da kažem.
Može li piće? - Oh, ne, hvala.
Zarađuješ li dobro?
Kako to misliš?
Advokat si, nisi?
Pa, ovo je slučaj. Nemaš ništa protiv da uzmem slučaj napolju na kiši?
Ne. Ali ne misliš li da bi bilo bolje da čekamo dok stignemo u grad?
Ne, ne mislim. Ne želi da čekam više ni minut.
Kad smo poskakivali tamo gore, dobio sam ideju.
Čistu, jednostavnu nekomplikovanu misao...
koju imaš kad znaš da smrt nije uopšte tako daleko.
To je kada sve padne u svoje pripadajuće perspektive...
kad možeš da vidiš šta je važno u tvom životu a šta nije.
Znaš šta hoću da kažem? - Da.
Da, mislim da znam.
Pa, onda, ako si oženjen, sa porodicom...
počinješ da vidiš da nema ništa na licu zemlje...
tako važno kao njihova ljubav i poštovanje.
Imaš li dece? - Dve devojčice.
Ja imam dečaka. Ali ti znaš kako je.
Poznat ti je topao, ugodan osećaj koji imaš noću, posle večere?
Vrata su zatvorena, a ostatak sveta je isključen.
Samo ste ti i ona i klinci, sedite zajedno.
Znaš taj osećaj? - Znam.
Pa, kad to nestane...
nemaš pojma kako je život usamljen.
U čemu je problem?
Sutra ujutro otići ću kod državnog tužioca i ispičaću mu priču...
istinitu priču.
Ono što želim da znam je šta trebam uraditi da budem spreman kad mu to ispričam?
Sa čime se zapravo trebam suočiti?
Nastavi.
Piješ li ti uopšte?
Sigurno. Samo sad nisam raspoložen.
Pre 5 godina, sedmoga, bila je subota...
Noćni klub...
trebalo mi je više nego jedno.
Bio sam nekako bolje nego sada...
sa jednom od najboljih praksi u gradu...
pametan, pristojan momak.
I bez svake sumnje imao sam najbolju ženu u istoriji sveta.
Ne. Nema žena. Samo Džeri i ja.
Rekli su mi potpuno otvoreno da me ne žele.
Naravno.
To nije bio ženski posao.
Kada dečak ima 12 godina, očeva je stvar da preuzme situaciju.
Oh, Džeri čita knjige, naravno, i čuje što stariji dečaci pričaju.
Ali dok to sam ne bude uradio, on jednostavno ne može razumeti šta to znači...
zemlje pecanja. - Gde to?
Gvajamas. Najbolje pecanje na toj obali.
Telefon, doktore. - Oh, bože.
Vrlo lepo. Hvala.
Bolnica? - Nadam se da nije.
Taj meksički momak, verovatno.
Vi ste zvali dr. Fortnesa?
Da, ovde dr. Fortnes.
Vrlo dobro. Recite im da ću odmah biti tamo.
To je meksičko dete. - Dobro, idem sa tobom.
Ne, naravno ne. Ti ostani ovde i pobrini se za Kler.
Izvinićete me? Naravno.
Vidimo se kasnije draga.
Laku noć, deco. Laku noć.
Idi sa njim i vozi ga, Tim.
Mislio sam to. Ionako je to moj slučaj gotovo kao i njegov.
Lutere, pobrini se za devojke, hoćeš li? - Ok.
Ovo izgleda kao komplikovan način da izbegneš plaćanje.
Hoćete li me izvinuti?
Izvolite gdine. - Hvala.
Pozvaću auto. - Hvala.
Jesi li dobro dragi? - Naravno.
Kako to misliš?
Oh! Naravno da sam dobro.
Vrati se za sto.
Hvala. - Zvaćemo te čim završimo
da vidimo jeste li još uvek ovde. - Misliš da je on u redu?
Sigurno. Zašto pitaš? - Puno je popio.
Oh, nije, naravno. - On to ne pokazuje, ali jeste.
To se dešava ponekad.
Ne, ne. A da ima i najmanje sumnje o tome, on ne bi nastavio.
Bob nije budala. Osim toga, ja ću biti tamo.
Hajde. Idemo. - Dolazim majko.
On je sada potpuno u redu. Zaboravi to.
Vidimo se draga.
Hej, polako. To je samo slepo crevo. - Pazim.
Šta je s tobom? Nema saobraćaja u ovo doba.
Uvek sam želeo da znam koliko brzo može da ide ovaj auto...
a sada je pravo vreme da otkrijem.
Ne šalim se, Bob.
Bolje zaustavi, Bob, pusti mene da vozim. - Nemoj biti smešan.
Nisam smešan. Ovakva vožnje je opasna.
Ok, ako te to plaši.
Je li sada dobro?
Verujem da si pijan.
To sam mogao očekivati.
Bob, molim te!
Stani, Bob.
Stani, kažem ti! Stani, Bob!
Spavao si? - Malo.
Malo je nedostajalo, znaš.
Znam.
Osećate li se dobro da razgovarate sa čovekom iz tužilaštva?
Neću ga pustiti ako se ne osećaš dobro.
Nemam ništa protiv. U redu je.
Mogu mu da kažem da se vrati posle podne.
Ne, u redu je. Dobro sam.
Dr. Fortnes je sada budan.
Ovo je gđa Fortnes, gdine Tompson.
Dobro jutro, gđo Fortnes. - Dobro jutro.
Dobro jutro, gdine. - Jutro.
Izvinite me.
Mrzim što vas moram ovakvog ispitati.
Razumem.
Vi znate što se dogodilo, zar ne?
Oni su mrtvi, nisu li?
Svo troje... dr. Bruks i dvojica muškaraca u drugim kolima.
Nisam nikada video takav lom. Mora da ste vozili preko 150.
Vi ste vozili, ne?
Ne.
Sigurni ste?
Kako to mislite?
Vi ste bili izbačeni na levu stranu auta.
Dr. Bruks je vozio auto.
Imate li nekoga drugoga koji to može posvedočiti?
Da. Ja mogu.
Dr. Bruks je bio za volanom kada je auto napustio klub.
A od onda, ništa osim usamljenosti.
U redu, narode, spremni za ukrcavanje.
Bilo je i vreme.
Dobro jutro. Visina utiče na moje uši.
U redu, svi u avion, svi.
Letećemo na 10 milja neprestano celo vreme.
Miči se, ciganko. Prerano je ja jednu od tvojih predstava.
Crkni, hoćeš li?
Oh, bolje se pazi, doco, njem muž je odmah iza nas!
Kakav klovn.
Ne brini previše o tome. Moći ćemo da izađemo na kraj sa tim.
Sada ne brinem. - Tako se govori.
Traski, ona te čeka.!
Hoćeš li mi učiniti uslugu? Popni se na krov i ostani celim putem.
Sedi do kraja. Ja ću ovde.
Nemaš ništa protiv? - Ni najmanje.
Misliš da ćeš ovog puta biti dobro?
Sigurno. Pilot mi je rekao da je od sada sve niz brdo.
Nema koristi. Sad imam svoja krila.
Hej, hoćeš li pevati negde u L.A.?
Ti prljavi starče! - Kako to misliš, starče?
Razmišljam da pišem tvojoj ženi. - Samo napred. Ona ne zna da čita.
Bilo koja, koja se udala za tebe, verujem da i ne vidi.
Oh, ona je sad dobro. Počinje opet sa vređanjima.
Nemoj biti gruba sa mnom, dušo. Zaglaviću ti ziper.
Dobro, gledajte. Neću se sada oprostiti...
ali u slučaju da se ne vidimo kad dođemo u...
ne zaboravite... četiri musketara!
Ja neću. - A bolje ti zovi nas jer mi ne možemo zvati tebe.
Možda se možemo naći jednog dana i malo se zabaviti.
Zvaću. - Šta je sa tobom, Džipsi (ciganka)?
Pitaću svog muža šta on misli o tome.
Dobro, možeš ga pitati, ali nemoj ga dovesti.
Znaš zašto taj momak tako govori? - Edi?
Da, on i njegova velika usta. - Šta je sa tim?
On je lažan. - Kako?
Da si ga stvarno oštro pogledao, pobegao bi odavde kao oparena mačka.
Na račun njegove žene? - Oh, to ne znam.
On nije sigurno deo neke druge ženske.
Je li moguće da je voli?
Ti stvarno misliš da ona jeste? - Jeste šta?
Njegova žena!
Ti ne?
Ne znam. To ne kužim.
Ima nešto negde lažno u svemu tome.
Ne misliš? - Nikada mi nije palo na pamet, ne.
Sirovina kao on sa takvom mačkom.
Ne izgleda da ona ne može naći bolje.
Bolje? To izgleda kao da je izgubila opkladu.
Ali znaš šta je smešno u tome? - Šta?
On je srećan. Taj momak je stvarno srećan. - Zašto ne?
Umesto što se razmeće sa onim što je dobio, bilo bi mu pametnije...
da sedi ispred kuće sa puškom.
Još proučavaš ljude, ha?
Ne mogu sebi pomoći. Ne mogu se smiriti dok ih ne pročitam.
Hoćeš da čuješ o tebi? - Ne verujem u to. Hvala.
Oh, ti si cinik. Već sam te ranije pročitala...
ako nemaš protiv, radije ne bih diskutovao o tome.
U redu.
Hoćeš da čuješ o doktoru?
Šta je sa njim?
On je u velikoj nevolji.
Zašto to kažeš?
Pa, on je prilično pametan momak, i zabrinit je.
Pametni momci se ne brinu zbog sitnica.
Treba biti nešto strašno važno da zabrine pametne momke.
Nastavi.
Znaš šta još mislim? - Šta?
On je sklopio pogodbu. - Pogodbu?
Neku vrstu pogodbe sa samim sobom.
On je prilično pametan momak.
On zna da niko ne može imati 100 % bilo čega.
Zato je sklopio pogodbu sa samim sobom.
Zadovoljiće se sa pola. Jesam li u pravu?
Da.
Šta je to?
Ah. Oblaci. Nije to ništa.
Neuobičajeno doba godine za tako puno leda.
Da. Imamo ga ovog puta.
Znaš, to je ono što ja radim.
Sklapaš pogodbu?
Spremna sam za procente.
Imam neprilike sa svekrvom. Jesi li ikada čuo za to? - Da, čuo sam o tome.
Nisi nikada čuo za Sali Kar? - Da. Vodvilji.
Tačno. Tamo u starim danima. Velika mama pevačica.
Zlatno srce. Sećaš se? - Svakako, sećam se.
Ona je sigurno znala da izvede pesmu, zar ne? - Bila je čudesna.
To je moja svekrva. - Stvarno?
Svaki sat koji sam provela sa njom bio je kao pet rundi sa Šuger Rej Robinsonom.
Vidiš, ona još uvek pokušava da bude ono što je bila.
Nastupala je u noćnom klubu u Holivudu.
Zajedno sa Majkom.
Majk je moj muž i vrlo zgodan momak.
Da ih čuješ, bili su kao Deni Kej i Sofi Taker, samo bolji.
Vidiš li šta je bilo protiv mene. - Da, vidim.
Zamisli kako je primila kad je Majk počeo da izlazi sa mnom.
Ali zašto? I ti si bila profesionalka.
Pa, možda za sebe, ali ne za nju.
Nastupala sam za prekomorske trupe.
Tamo sam upoznala Majka. Tada joj nije smetalo.
'Jer kaže ona ako je slobodan, vojnik može gledati svakoga.
Nije li to fina razlika?
Ah, bila je. Istina je...
ona nije mogla da me vidi ništa više nego ja nju.
To je bilo bing, bing, bing celim putem. Znaš šta mislim?
A šta je sa Majkom? Šta je on radio celo vreme?
Šta muž obično radi na takvom mestu?
Sudi meč sa mamicom u jednom uglu a mladom u drugom uglu.
I šta je bilo?
Pa, vrlo brzo svo troje smo bili na konopcima.
Onda sam dobila ovu pametnu ideju kako da se izvučem iz gužve.
Otići ću u Njujork i pokazati velikom gradu šta zapravo imam...
napraviću majmuna od te stare vreće.
Tako sam uradila isto i napravila sam majmuna od sebe. Šala je gotova.
Misliš li da bi se trebali vratiti? - Još ne. Samo ako postane puno lošije.
Tako, da napraviš pogodbu.
Daj mi Majka i par klinaca, a ona može imati sve ostalo.
Misliš da sada možeš prihvatiti mamu?
Nakon godine usamljenosti, mogu prihvatiti sve.
18 MRTVIH, 3.-e PREŽIVELIH U UDESU AVIONA
Još nešto gdine?
Da. Hoćete li poslati telegram, molim?
Svakako gdine.
Za gđu Džejn Trask...
Avenija hrastova 1846, Midlend siti, Ajova.
Draga Džejn, moja adresa sledećih par dana...
će biti Vilšir hotel, Los Anđeles.
Poljupci deci.
Potpis, Dejv.
Pošaljite to odmah. Stavite to na moj račun.
I ne zaboravite... četiri musketara!
Daj mi Majka i par klinaca, a ona može imati sve ostalo.
Pa, kada to nestane, nemaš pojma kako je život usamljen.
Marino 3637, molim.
Halo. Gđa Fortnes?
Da, ovde gđa Fortnes.
Vi me ne poznate, gđo Fortnes...
ali ja sam bio putnik u avionu sa dr. Fortnesom.
I upoznali smo se prilično dobro...
i mislio sam da bi možda hteli da čujete nešto o toj zadnjoj noći.
Gdin Trask?
Kako ste, gđo Fortnes? - Uđite.
Izvolite, sedite? - Hvala.
Nadam se da vam ne smetam previše u vašoj tugi.
Ni najmanje. To je bilo vrlo uviđajno od vas.
Dr. Fortnes i ja proveli smo dobar deo vremena zajedno na aerodromu u Vegi...
i neizbežno smo razgovarali o našim porodicama...
kao što muškarci razgovaraju ako konverzacija traje dosta dugo.
Uglavnom o Džeriju, pretpostavljam.
O vama oboje.
On je obožavao Džerija.
Rekao mi je.
To mora da je bio izvanredan odnos.
Bili su vrlo bliski.
Ja, uh, slažem se 100 % sa njim...
da Los Anđeles treba biti glavna liga.
Razradili ste detalje.
Je li, uh, Džeri sada ovde?
Ne. Morao je jutros da izađe napolje.
Kako je on to primio?
To je bio veliki udarac za njega, naravno.
Nadam se da nećete uzeti za drskost...
ako vam kažem da je svaka rečenica o vama koju je dr. Fortnes rekao...
bila puna takve nežnosti...
takve topline i odanosti...
da nisam mogao biti neimpresioniran.
Hvala vam.
Vi... ne očekujete da se Džeri ubrzo vrati?
Ne verujem u to.
Onda neću čekati.
Došao sam samo da izrazim saučešće...
i da vam kažem kako se vas oboje bili u njegovim mislima te zadnje noći.
Puno vam hvala.
I... ako mislite da bi on to voleo...
bio bih vrlo srećan da se vratim jednom i razgovaram o tome sa Džerijem.
Možda bi mu bilo drago da čuje neke stvari koje mi je njegov otac rekao.
To je vrlo ljubazno od vas, gdine Trask.
To isto bi i dr. Fortnes uradio za mene.
Imate sina?
Imam dve kćeri.
On se neće vratiti.
Kako to mislite?
Otišao je.
Pobegao je.
Upravo sam našla ovo.
Draga majko, molim te ne pokušavaj da ne nađeš...
neću se vratiti. Idem na Istok da nađem posao.
Ako pošalješ policiju po mene, opet ću pobeći. Džeri
Ali zašto? - On misli da sam ja to uradila.
On misli da sam ga ja dovela do toga.
On me mrzi. - Ali kako je mogao to pomisliti?
Ne znam. Mislim, to je...
to je previše komplikovano da vam kažem. Ja...
nisam trebala da kažem ništa o tome, ali ja...
jednostavno ne mogu jasno da razmišljam...
o svemu što se odjednom dogodilo.
Žao mi je.
Možete... možete misliti o nečemu što mogu uraditi?
Ne verujem. Hvala vam.
Da li bi hteli da razgovaram sa policijom? - Ne. To ne bi imalo nikakve koristi.
Ne bih ga htela natrag na taj način.
Samo ako ću mu jednog dana nedostajati i... i ako bude želeo da se vrati.
To je Džeri? - Da.
Strašno mi je žao što ste uvučeni u ovo.
Vi zaslužujete bolje.
Cenim što ste došli ovamo...
i puno vam hvala za ono što ste mi rekli.
Pa, ja... ne volim da vas ostavim ovako samu.
Ne, ja sam sada dobro. Hvala vam.
Zaista.
Mogu li vas pozvati uveče...
samo za slučaj da se nešto pojavi?
Ako želite.
Ali molim vas ne smatrajte obavezom.
Do viđenja. - Do viđenja.
To je tačno, madam.
Plovi li neki brod danas za Južnu Ameriku?
Ne sa putnicima, gdine.
A teretni?
Da. Dva. Zvezda Čilea u ponoć sa doka 75 za San Pedro...
i Santiago u 11:00 sa doka 160 za Vilmington.
Hvala.
Pa, nema ovde znaka o njemu.
Videli bi ga, siguran sam. Oni prilično temeljito pregledavaju ovih dana.
Imaju stražu.
Izvinite me.
Da?
Oh, je li? Čakaj malo.
Našli su ga za Pedro. Dok 75.
Čuvar ga čuva za vas. - 75?
Tačno. - Hvala.
Halo, Art? Odmah dolazi.
To je on?
Džeri? - Ko ste vi?
Ako si ti Džeri Fortnes, ja sam prijatelj tvog oca.
Ja sam bio u avionu sa njim one noći.
Vi ste bili u toj nesreći? - Tačno.
Tvoj otac i ja postali smo vrlo dobri prijatelji te noći.
Zato sam ovde...
da vidim možemo li nas dvoje otići zajedno da malo razgovaramo toj stvari.
Mislite sa majkom? - Tako sam mislio.
Kako ona zna gde sam?
Ne zna. To je bila moja ideja.
Hoćeš li se vratiti sada sa mnom?
Ne. Ne njoj.
Rekao sam joj da se neću nikada vratiti u tu kuću i neću... dok god sam živ.
Nakon što budemo razgovarali o tome...
ako još uvek želiš da odeš, siguran sam da se neće protiviti.
Kladim se. - Ti bi radije u zatvor?
Ne možete me staviti u zatvor. Nisam ništa uradio.
Šuljao si se na ovom doku, nisi li? - Oh, sigurno, ali...
Onda možeš u zatvor. Šta misliš zašto je ovo ovde?
PROLAZ I TUMARANJE ZAKONSKI ZABRANJENI
Nisam to video. - To je još jedna optužba.
Nisi primetio. - Zašto sada ne pođeš nazad sa mnom, Džeri?
Imaš dva izbora. Ići sa njim kao što kaže, ili mogu pozvati auto.
Šta god želiš.
Onda dobro. Ali neću tamo ostati.
Tvoja stvar. Mene samo zanima večeras.
Puno hvala.
On će biti u redu. On nije loš klinac.
Kako ste otkrili gde sam? - Samo sam iskoristio priliku.
Tvoj otac mi je rekao kako ste išli zajedno na izlete...
kako ste planirali da jedrite jednog dana do Južne Amerike.
I tako, tu smo.
To je bio vrlo pametan zaključak. - Hvala.
Džeri! Dragi!
Tako mi je drago da te vidim, dragi.
Dobro si? - Oh, sigurno.
Jesi li gladan? Hoćeš li nešto da jedeš?
Ne, nisam gladan.
Staršno mi je žao. - Ostavi me na miru, važi? Dobro sam.
Kako ste uspeli? - Čista sreća.
Neću ostati ovde, ti znaš. Već sam mu rekao.
Zašto ne? - Ona zna.
Siguran si da zna? - Zašto ne? Ona zna celu stvar...
ali to je nije sprečilo da ga pošalje napolje iz vlastite kuće.
Da nije stalno odlazio, ne bi bio u tom avionu.
Misliš da ne znam zašto je odlazio, ali znam. Znao sam to odavno.
Izlazio je da pije, nije li?
Jeste. Ali nije mogao pomoći sebi.
Ja znam šta znači piće. To je bolest.
Nije sebi mogao pomoći ništa više nego da je imao...
TBC ili upalu pluća ili nešto takvo.
Trebala bi žaliti takvog čoveka...
na izbacivati ga iz vlastite kuće kad je bolestan.
On je odlazio... jer nije želeo da ti znaš, dragi.
Oh, sigurno. Sve je bila njegova greška. Ti nisi ništa uradila. Samo nisi razgovarala s njim.
Sve što si uradila je da si od njega napravila duha...
koji je šetao okolo svo vreme bez reči.
I svo vreme te je voleo više nego mene.
On to nije nikada rekao. Ja mogu to da kažem.
Nije mu bilo dosta što ga volim.
Ako želite da odete, gdine Trask...
Još bi voleo da razgovaram sa njim.
Džeri, dragi. - Idem napolje odavde!
Džeri! - Pustite me!
Ne dok ne obećeš da ćeš se smiriti nekoliko minuta. - Pustite me!
Utuvi sebi u glavu da te nisam tražio sve do Vilmingtona...
da se samo vratim ovamo i slušam gomilu plačljivih gluposti.
Znam da želite dobro, gdine Trask, ali... ne možete tako da postupate sa mojim sinom.
Hoćete li biti ljubazni da sad odete?
Za nekoliko minuta. Obećavam.
Ali ne dok mu ne objasnim jednu stvar o njegovom ocu.
Ne želim to da slušam. - Bojim se da ćeš morati, Džeri.
Šta o njegovom ocu?
Te noći, dr. Fortnes me je angažovao kao svog advokata...
zbog stvari koje ću odmah objasniti.
Ovo mi, verujem, daje nešto više nego samo položaj nametljivca.
Naravno, ne mogu garantovati, da je ovo tačno ono šta je on tražio da uradim ili kažem...
ali ako sam nešto naučio za vreme naših nekoliko sati zajedno...
to je da sam bio sa čovekom koji je bio spreman da ide bilo kuda...
da nadoknadi na bilo koji način...
okrutnu, šokantnu, gotovo nepopravljivu štetu...
koju je uradio iz ljubavi i poštovanja za svoju porodica.
To nije istina. - Šta nije istina?
Da je ikada naneo bilo kakvu štetu svojoj porodici.
Pre pet godina, tvoj otac je imao saobraćajnu nesreću sa smrtnim posledicama.
Sećaš li se toga? - Naravno.
Ljudi su poginili u toj nesreći.
Dvoje u drugom autu i njegov prijatelj dr. Bruks, koji je vozio.
Je li to tačno? - Jeste.
Tada su počele sve te nevolje, nisu li?
Da. Pretpostavljam.
Jesi li bio te večeri u klubu?
Ne. Bio sam kod kuće u kravetu. Zašto?
Onda nisi mogao da znaš je li tvoj otac bio pijan ili nije, je li tako?
Ko kaže da je bio? - Čekajte malo.
Da? - Šta pokušavate?
Da mu objasnim. To je sve.
Ali ne smete na taj način.
Neći dopustiti. To će samo pogoršati stvar.
Kako stvari mogu biti gore?
Ali vi nemate pravo da poljuljate njegovu veru u oca.
To je najvažnije stvar koja mu je ostala u njegovom životu.
Zabranjujem vam da mu to govorite.
Šta ako vam kažem da je to tačno ono što je njegov otac planirao da uradi...
samo 1.000 puta šokantnije?
Ne znam o čemu pričate.
Ti znaš celu priču o toj noći, zar ne?
Naravno. - Onda znaš da je laž.
Nije dr. Bruks vozio taj auto te noći. To je bio tvoj otac. Pijan.
Ona vam je to rekla?
Naravno da nije. On mi je rekao.
Ne verujem u to.
Je li to istina, gđo Fortnes?
Jeste.
A tvoja majka koja zna bolje...
koja je čula tvog oca da laže policiji...
a onda je i ona lagala da ga zaštiti.
Ne mogu to da verujem.
To je istina, Džeri.
Ali kad misliš na to...
pokušaj da razumeš ovo:
to je bio nesrećni slučaj koji je on skrivio...
ali to ga ne čini nedoličnim čovekom.
Nedoličan čovek bi uživao u bekstvu.
Samo pristojan čovek bi bio izgubljen...
u sramu i užasu onoga što je uradio.
Ja znam sve to, gđo Fortnes, jer me je dr. Fortnes angažovao...
da idem sa njim kod državnog tužioca da mu ispriča celu priču.
I šta god to značilo...
uveravam vas da nije imao iluzije o mogućnostima...
koje bi mu se dogodile...
ako ne bi povratio vaše poštovanje prema njemu.
Zbogom.
Hvala vam.
Zbogom, Džeri.
Gdine Trask. - Da?
Recite mi. Je li on...
je li pio kad vam je ovo pričao?
Naravno da nije. Ja ne prihvatam slučajeve od pijanica.
Hempstid 3449, molim.
Hempstid. Tačno.
Club Kar. - Je li gdin Majkl Kar tamo?
Samo malo. Neko traži gdina Kara.
Ja ću preuzeti.
Da. Ko ga traži?
On me ne poznaje. Je li to gđa Kar?
Da. Ko je to?
Ja sam bio u onom avionu u petak uveče.
Kojem avionu? - Pa, onom avionu iz Čikaga.
Pa, šta je s tim?
Halo?
Oprostite.
Samo malo. Hej, ti!
Ti sa usisavačem. Kako se zove taj glavonja?
Hej, Henri. Prekini. - Šta je s tobom?
Ne vidiš da razgovaram telefonom? Šta želite?
Mislim da bi bilo bolje da najpre razgovaram sa gdinom Karom.
Kad će on biti tu?
Možete pokušati posle večere oko 9:30. - Hvala.
Šta je stobom? Jesi li slep?
Dobro veče gdine. - Dobro veče.
Treba mi gdin Majkl Kar, molim.
Gdin Kar će odmah doći. Hoćete li ga sačekati kod bara?
Hvala.
Uh, džin i tonik, molim.
A sada, dame i gospodo, veliko mi je zadovoljstvo da vam predstavim...
mladog čoveka koji zaista ne treba predstavljanje.
Vi ga svi vrlo dobro poznajete.
Ja ga znam još i bolje.
Dajem vam gdina Majkl...
Majkl kako? - Kar.
Ah! Naravno! Kako sam glupa.
Dame i gospodo, gdin Majkl Kar!
Hvala, mama.
Kome hvala?
Strašno mi je žao. Zaboravio sam.
Hvala ti sestro.
To je bolje. Pokušaj da to ne zaboraviš, sine.
Hmm.
U stvari, dame i gospodo...
slučajno je danas rođendan gđe Kar.
Sada, dame i gospodo, moja omiljena...
a siguran sam i vaša.
Daj mi kolu.
Gđa Kar?
Da. - Zovem se Trask. Razgovarali smo telefonom danas popodne.
Oh, da, ali morate sačekati da se nastup završi.
To je u redu. Uživam u njemu.
Je li to oko Binki?
Jeste.
Šta ste vi? Advokat?
Pa, ja jesam advokat. Da.
Pa, ako traži alimentaciju, gubite vreme.
On joj neće dati ni cent.
Je li već tražila?
Ne, ali vi ste zato ovde. Poznajem tu žensku.
Šta je uradila? Nazvala vas je minut nakon što je dobila vest?
U stvari, ja sam ovde samo da se upoznam sa situacijom.
Vi se hoćete da se upoznate sa situacijom?
Reći ću vam kakva je situacija.
Dati ću vam puno materijala. Pođite sa mnom.
Reci Karlu da ga tražim. - Da, gospoja.
Ako je ikada ženska to tražila, to je bila vaša klijentkinja.
Pročitala sam je čim sam je pogledala.
Sedite. Nikada ni trunku nije marila za Majka.
Sve što je tražila bilo je ime i šta uz to može dobiti.
Kako to mislite ime? - Kar!
Moje ime. Vi znate ko sam ja, zar ne?
Vrlo dobro, zaista. Ja sam stari obožavatelj vodvilja.
Ona je to tako dobro znala želela je to za sebe.
Ne škodi, znate, imati čuveno ime u ovom poslu.
Napred.
Ti poznaš tog momka Henri? - Da, madam.
Daj mu njegov novac i vodi ga napolje odavde. - Šta je uradio?
Jesam rekla da nema posluživanja za vreme nastupa? - Jeste.
Jesi video šta upravo radi?
Da, ali društvo ga je pozvalo.
Oni su malo popili, i rekao sam mu da ide. Moglo bi doći do komešanja.
Slušaj! Ne želim da se raspravljam. Samo ga vodi odavde kako sam ti rekla.
Da, madam.
Kako dobro poznajete tu žensku?
Ne jako dobro. Ja... sreo sam je samo jednom.
Da vam kažem nešto o njoj.
Da sam bila majka toj devojci, ne bi mogla bolje postupati sa njom...
kao da je bila moja vlastita kći.
Znala sam šta želi da dobije, ali...
kada sam videla da moj sin misli da je voli...
Skoro sam slomila leđa trudeći se da taj brak uspe.
Oh, vidim. - Ali vi ne bi verovali...
kakvo sam zlostavljanje imala kad on nije bio u blizini.
I takvu vulgarnost kakvu niste čuli u životu.
Mislite da sam mu to rekla?
Radije bih sebi odsekla desnu ruku.
Sve do prošle nedelje.
A onda, neka mi nebo pomogne, rekla sam mu.
Pa, uh, zašto prošle nedelje?
Jer nisam više mogla da gledam kako mu izjeda srce, ne ovaj put.
Rekla sam mu da je ostavi.
Zato je odlučio da otvori parnicu?
Šta je drugo mogao, a nje nije bilo godinu dana?
Je li vam rekla kako je otišla odavde?
Ne. - Kladim se da nije.
To je bilo u subotu posle podne...
nekako u ovo doba, prošle godine.
Ona je stvarno imala jedan od svojih ispada te nedelje.
Trebali ste je da vidite, gdine Trask.
Htela si me da me vidiš, dete moje?
Kreten kaže da ne želiš da pevam u predstavi.
Želim te, Binki draga...
ali samo ne mislim da bi to bilo pametno sada.
A kažem to za tvoje dobro.
Strah, ha?
Bojim se da ne razumem šta želiš time da kažeš.
Bojiš se. Bojiš se ako me čuju da pevam u ovoj rupi, baciće kamenje na tebe.
Ti me vređaš, Binki.
Šta misliš zašto sam ovde zapravo?
Da slušam tu prostačku predstavu svako veče?
Šta misliš zašto sam se udala za tog glupana?
Mislio sam da me voliš, draga.
Idi puštaj zmajeve. - Ali, Binki, draga...
Moj sine. Moj sine.
Ovde sam da dobijem svoje, veliki deo, a čim pre to shvatite, to bolje.
Sigurna sam da ne želiš da budeš nepoštena, dete...
Hoću li pevati ili ne? To je sve što želim od tebe.
Kao što sam pokušala da ti objasnim, Binki draga... - Ok, shvatam.
Imam još jedan predlog za tebe.
Sve u razumnim okvirima, kćeri.
Hoćeš da ostanem ovde, dragi?
Oh, znaš da hoću, draga.
Onda reci mamici da želim 50 % u poslu.
Ali, Binki, draga... - Hoćeš da ostanem ili ne, dragi?
Mamice, draga.
Hoćeš... možeš li naći način...
Majk, moj jedini, ti znaš da bih radije sebi odsekla desnu ruku...
nego stala između tebe i Binki.
Ali konačno, vi već imate 5 %.
A ukoliko se nešto dobro okrene za mene na Brodveju...
ovo je sve što imam za svoje stare dane.
Ali, kad umrem...
zapamti, ovo će sve biti tvoje i njeno. 100 %.
Šta kažeš na to, Binki? - Žalim. Previše neodređeno.
Koliko imaš u kasi? - Pa, ne znam.
Daj. Daj da vidim. - Ne možeš to, Binki. To je krađa.
Protresi to. Večeras se čistim odavde.
Ali ako uzmeš novac, Binki, nećemo imati da vraćamo kusur gostima.
Miči mi se s puta.
Daj joj, Arture. Njoj treba više nego nama.
To je bilo zadnji put da smo je videli.
Kao što Majk reče, apsolutno neverovatno.
I to posle svega što smo uradili za nju.
Gubi se!
Mislio sam da ste tamo.
Moje simpatije su naravno potpuno sa vama...
ali, posle onoga što ste rekli, našao sam se u nezgodnoj situaciji.
Mislila sam da ćete biti. - Ne. Nije to zato.
Činjenica je, da nisam došao ovamo zbog razvoda.
Nisam ništa znao o tome dok niste to spomenili.
Nije ni gđa Kar kad sam sa njom razgovarao.
Mislim da nije ni sanjala o tome.
Onda zašto?
Pa, izgleda da ste napravili grešku.
Barem u jednoj stvari. - Koja je to?
Binki je profesionalni talent.
Jeste je ikada slušali? - Ne, nisam nikada.
Imate sreću. - Onda, vi niste čuli o njenoj audiciji.
Audiciji kod koga? - Rodžersa i Hamersteina.
Binki je bila na audiciji kod Rodgers i Hammersteina?
Za ulogu Meri Martin u Južnom Pacifiku.
Gđica Martin je otišla u London.
Ha! To mora da je bilo sjajno.
Tražili su je na audiciju pošto su je videli u Let's Go. - Šta su rekli?
Pa, nekoliko dana, ništa.
Imali su puno drugih da slušaju, pretpostavljam.
I tako ona je samo morala da sedi i čeka...
do zadnjeg četvrtka posle podne.
Halo.
Oh, da. Ovde gđa Binki Gej.
Rodžers i Hamerstein?
Jesu?
Obojica?
Vi ste prilično srećna devojka, zaista. - Oh, kao da ne znam.
Nema ovde žene koja ne bi odustala...
od pola alimentacije da bude večeras na vašem mestu.
Rekli ste da će biti nekih izmena u ulogama?
Samo nekoliko. Ne za sve.
Šta je sa Bladi Meri? - Daćemo je nekome.
To je zgodna uloga. - Zgodna?
To je uloga koja se dobije jednom u generaciji.
Za jednu staru lutku, to je san.
Sećate li se Sali Kar?
Sali Kar? Možete se kladiti da se sećam.
To je stvarno bila glumica.
Kad je ona igrala u Palas... - Oh, bila bi dobra za uloga Bladi Meri?
Sali Kar? - Zašto da ne?
Zaboga, zar je ona još uvek živa?
Oh, vrlo aktivno. I još je uvek dobra kao uvek.
Oh, gdine Sojer, u toj ulozi bila bi stvarno sjajna. Sigurno bi.
Gde ste je iskopali? - Ona je moja svekrva, to je to.
Imali smo male nesuglasica...
ali ona je još uvek stara devojka sa zlatnim srcem.
A kao Bladi Meri bila bi nebeska.
Sali Kar kao Bladi Meri.
Kako da stupim u kontakt sa njom? - Oh, ne morate brinuti.
i ona će razgovarati sa njom o tome.
Ali pod ovim okolnostima...
nemam nameru da vas postidim sa predlogom gđe Kar.
Nisam znao kako je neoprostivo postupala sa vama.
Inače, verujte mi, ne bih došao ovamo i trošio vaše vreme.
Vi ste gdin Kar, zar ne? - Binkin muž.
Uh... - Da?
Ništa.
Oh, uh, mogu li da vas vidim napolju na trenutak?
Baš sam to hteo da vam predložim.
Laku noć, gđo Kar.
O čemu se radi?
Stvar je u tome da sam vam doneo tragične vesti.
Ovo?
To sam dobio pre nekoliko minuta. - Jako mi je žao, gdine Kar.
Hvala.
Kad ste je videli? - Bio sam u tom avionu.
Jeste li pričali sa njom... puno?
Prilično. Zajedno smo sjedeli.
Je li rekla nešto... nešto o tome zašto se vraća?
Ona je, uh, primila zahtev za rastavu, ako na to mislite.
Sigurni ste? - Potpuno.
Koliko je ja znam, išla je kući k vama kao uvek.
Puno vam hvala za to.
Za tu glupost od vaše majke...
Pustite to. Samo nemojte biti u gradu kad to sazna. - Hvala. Neću.
Razlog zašto vas nisam sprečio...
mislim stvarno sprečio...
jer ste prikazali Binkin tako veliki uspeh...
nešto o čemu je uvek sanjala, a nikada nije mogla imati...
dok joj ga niste pripisali.
Laku noć, Majk. - Laku noć, gdine.
Molim vas Valej 48269.
Gđa Hoke? Vi me ne poznajete, ali ja sam bio putnik u onom avionu sa vašim mužem.
Treba mi gđa Hoke. - Oh, da, gdine, hoćete li ući?
Hvala.
Idite samo pravo. Ona vas očekuje.
Hvala.
Gdin Trask? - Gđa Hoke?
Pokazao vam je sliku, vidim.
Da. I jako sam se divio, naravno.
Ali nije vam rekao koliko sam stara.
Ne. - Nikada to ne kaže, a vidite i zašto.
Sedite tamo, hoćete li? - Hvala.
To je vrlo ljubazno od vas što radite. - Nije uopšte.
Zapravo je Edi odgovoran za to.
Nas četvero je provelo dobar deo vremena zajedno tokom noći.
Četiri musketara, tako nas je zvao.
To ime nas je nekako povezalo.
A vi ćete da idete i posetite i ostale porodice?
Već jesam. - Kako mora da su vam bili zahvalni.
Nisam siguran u to.
Zašto ne?
Došao sam ljudima čiji životi nisu tako jedostavni kao što bi trebali biti.
Oh, nebesa! Čiji jesu?
Ne znam. - Vaš jeste?
Naravno da nije. Nije ničiji.
To je ono što je i Binki rekla. Jedna od musketara.
Sigurna sam da svaka usamljena osoba koje viđamo u našim životima...
pokušava da nađe izlaz iz ovog ili onog problema.
Verovatno. - A vremenom će ga naći.
Svi oni? - Mislim to, vremenom.
Voleo bi da se mogu složiti sa vama.
Mislite na vaše?
Oprostite mi. Teško je u momentu da...
Stvarno je tako ozbiljno? - Za mene, ne može biti ozbiljnije.
Samo za vas?
Kako to mislite? - Ne i za vašu porodicu?
Pa, i za moju decu, naravno.
Ali ne i za vašu ženu.
Vi ne možete biti zainteresovani za moje probleme. Znate da ne možete.
Gde je ona sada?
Kod kuće. - Mislite, vratila se kući.
Tako je.
A da li želi sad tamo da ostane?
Kaže da želi.
Sumnjate li u to? - Ne.
Ali ne znam da li je meni stalo da ostanem sa njom.
Iako je još uvek volite?
Zašto to mislite? - Mora da je tako, inače ne bi bilo nikakvih problema.
Džejni, moja žena, zaljubila se u drugog čoveka.
Posle 12 godina i dvoje dece, to se dogodilo sa našim brakom.
A to se dogodilo bez da sam čak posumnjao...
bez da sam uopšte išta znao... dok nije bilo sve gotovo...
i rekla mi je. - Sama vam je rekla?
To je bilo pre mesec dana.
A trudio sam se. Jako sam se trudio da shvatim šta se dogodilo...
i nađem neki način da prihvatim činjenicu...
o kojoj nisam mogao misliti bez da pomalo ne umirem.
Ali bez uspeha. Nisam to mogao.
Jeste ikada pomislili da je bilo obrnuto?
To je uvek ženski argument.
A to je uvek muški način da odgovori na to.
To je drukčije. Voleo bih da nije, ali jeste.
Jeste li razgovarali sa njom od kako ste otišli?
Jednom, telefonski. - Šta je rekla?
Plakala je.
Ali to je sećanje na tu grešku.
To sećanje na nekog drugog uvek će biti između nas.
A ne verujem da ću ikada biti sposoban da to prihvatim.
Neki ljudi mogu.
Znam. - Samo najjači.
Puno, puno žena, naravno, ali samo nekoliko jakih muževa.
Možda.
Oprostite. Nisam imala pravo da vam to kažem.
Jeste li za piće?
Ne, nisam. Hvala vam.
Kako vam se svideo Edi?
Prilično dobro. Jako je zabavan.
Mislite, previše šala. - Ne. Uopšte ne.
Proveli smo vrlo ugodno vreme zajedno.
Većina ljudi ga mrzi. - Oh, ne. To ne verujem.
Glasan, dosadan, vulgaran. Uvek je tamo gde ga ne žele.
Uopšte ne verujem da je to njegov pošteni opis.
Ne verujete? - Ne. Ne verujem.
Ja verujem, jer on jeste takav bio:
dosadan, glup, iritantan čovek.
Čak i posle svih tih godina...
još uvek ne znam zašto sam se udala za njega.
Naravno, tih dana sam i sama bila površna...
i možda sam mislila da je zabavan i da će brak sa njim biti jedan dugi smeh.
Ako sam tako mislila, pogrešila sam.
Tako, naravno, dođe dan kada sam tražila sreću negde dalje.
Nisam zakasnio? - Ne. Samo sam ionako bila nervozna.
Sada smo dobro.
Je li bilo kakvih problema?
On nije ovde. Odleteo je danas za San Francisko.
Nisi mu rekla. - Uh-uh.
Šta kad se vrati? Neće li otići u policiju ili tako nešto?
Oh, ostavila sam poruku.
Šta si napisala? - Samo to da odlazim. To je sve.
Ne i sa kim?
Ne. Ništa više.
Pa, nije važno. Mi znamo šta radimo.
Ja ne brinem.
Šta misliš kad ćemo doći u Čikago?
Ne znam. Ne vidim razlog da moramo oboriti rekord. Ti da?
Oh, ne. - Mislim mogli bi, uh, polako...
stati tu i tamo i da vidimo prirodu dok smo na putu.
Volela bih to.
Nećeš nikada uspeti.
Ok, pametnjakoviću.
Draga.
Dobro si, draga?
Još ne znam.
Šta si uradila, udarila si u ponton?
Jesam li?
Dobar dan, madam.
Možete li parkirati kola? - Da, gdine. Vi samo idite. Ja ću uzeti prtljag.
Hvala.
Lejk 22000. - Je li to ozbiljno?
Verovatno. Sent Luke's?
Ovde dr. Fernvud.
Pošaljite kola u motel Čikago na autoputu. Hvala.
Šta je? - Sedimo.
Kako je dobila udarac u glavu?
Na jezeru. Ronila je, ispod pontona.
Hmm. Cigaretu? - Ne, hvala.
Kad je to bilo? - Prošli četvrtak ujutru.
Da. Pa...
to je to, pretpostavljam.
Bez tehničkih izraza...
izgleda da je dobila izliv krvi u mozak.
Subdural hematoma.
Tako te stvari obično počinju... od nekog udarca u glavu.
Kako to može biti? Ona je bila odlično sledeći dan.
Imala je samo malu glavobolju. - Da. Znam.
To se razvija vrlo polako.
Hoće li morati na operaciju?
Da. Sad ćemo je pripremiti.
Već ima delomičnu paralizu...
a njeno disanje postaje izveštačeno.
Zato ne smemo da gubimo vreme. - Mislite li da bi mogla umreti?
Ne, nisam to rekao. To je delikatna operacija, ali vrlo retko fatalna.
Ono što je prilično moguće, i mislim da se trebate pripremiti za to...
je residual efect-
neki stepen naknadne paralize.
Bojim se da je to prilično često u ovakvim slučajevima.
Biće paralizovana?
Vrlo verovatno, do neke mere.
Da?
Oh, da, doktore.
Shvaćam.
Je li jutros pri svesti?
Shvatam.
Hvala doktore.
Puno vam hvala.
Halo? Ovde gdin Nelson iz 1267.
Da. Možete li mi pripremiti račun, molim? Odjavljujem se.
Hvala.
Trebalo mi je nedelju dana pre nego što sam shvatila...
da je otišao i ostavio me.
Ali tada nisam smatrala da je to važno.
Ništa nije bilo.
Ništa...
u tom celom, velikom, praznom svetu.
Gđo Hoke?
Da?
Zdravo lepotice.
Dosadan, glup...
vulgaran za nekoga...
ali ne za mene.
Za mene on je bio čovek kao stena.
Ništa ga nije moglo uzdrmati.
Ništa nije moglo pokolebati njegovu ljubav.
Od njega sam naučila što je zapravo ljubav.
Ne malo nežnosti i fantazije...
koja će biti slomljena...
ponosom taštinom i samosažaljenjem.
To je za decu.
To je za srednjoškolce.
Već stena čvrsta kao i sam život.
Neuništiva i večna.
Mogu li da telefoniram?
Svakako.
Međugradska?
Molim gđu Dejvida Traska lično...
Prairie 4267, Midlend siti, Ajova.
na njen trošak.
Ovde gdin Trask.
Valej 48269.
Tačno.
Zvoni.
Niko se ne javlja.
Izašla je.
Pa? - Pa tamo je skoro ponoć.
Oh, zaboga.
Ne razumem to. Imamo tamo decu. - Halo?
Halo, Dejv? - Ona nema pravo... halo?
Halo, Dejv? Halo? Halo?
Halo, Džejni?
Gde si bila? Na krovu? - Znaš da se ja uvek...
tuširam uveče. - Telefon je zvonio...
Tuširaš? U ponoć?
Naravno dragi. Znaš da se uvek tuširam po noći.
Ne sećaš se? - Oh.
Oh, da. Svakako.
Onda, kako si?
Mi smo svi dobro. Kako si ti?
Ja sam fino.
Kako su deca?
Rekla sam ti. Oni su fino.
To je fino.
Šta je dragi?
Pa, Džejni, razmišljao sam o tome...
a kako stvari stoje, ako...
ako je to u redu sa tobom-
Uhvati taj avion. - Šta?
Nemoj... nemoj čekati na voz.
Znaš da hoću, Džejni. - Požuri, dragi. Samo uhvati avion...
Hoću. Odmah sada. - Javi mi kad dolaziš.
Apsolutno, draga. Hvatam prvi avion. Ja...
Idi sad na taj avion. Nemoj čekati na voz.
Ali... - Svi ćemo te dočekati.
Slušaj draga. Imaš li raspred letenja?
Ali čak ne želiš čuti zašto?
Devojke i ja ćemo te dočekati.
Preveo Strabon
Adaptirao na srpski: suadnovic