HARRY CAREYn muistolle
"varhaisen läntisen taivaan Kirkas tähti..."
Täytä kenttäpullot, Kid. Äläkä unohda isoa vesileiliä.
Selvä, Bob.
-Onko tuo se paikka? -On se.
-Onko pankki kaupungin tässä päässä? -En minä vaan tiedä.
Viimeksi käydessäni täällä ei ollut mitään.
Ei pankkia, ei rautatietä.
Oli pieni cantina -
ja kaunis tyttö nimeltään Josefina, joka soitti kitaraa.
Ryöstämme pankin, emme tapaa vanhoja ystäviä.
Tiedän. Mutta kunpa olisimme karjavarkaissa.
-Haluatko sinäkin muuttaa mielesi, Kid? -En minä.
Harkitse asiaa. En haluaisi sinua mukaan.
Tämä ei ole helppoa kuin karjan kähveltäminen.
Harkitsin jo, Bob, enkä minä peräänny.
Ei. Minä en peräänny.
Kuule, Kid. Raja on tuollapäin vain 60 mailin päässä.
Mikset lähtisi? Tulemme perässä. Lupaan sen.
Minä en peräydy.
Muista sitten -
että sinä vain vahdit hevosia. Ei ampumista.
Ainakaan lehmät eivät ammu takaisin.
Ratsaille.
Onpa ystävällistä.
Nyt tiedän, miksen tuntenut kylää.
Se on vaihtanut nimeä. Se oli ennen "Tarantula".
Kuin sellainen iso ötökkä.
"Welcome" on ystävällisempi, eikö, Kid?
Taitaa olla.
Minä olen Sweet. Minuako etsitte?
Emme. Ihailemme vain nimikylttiäsi.
On aika kiva nimi tuo B. Sweet.
Tulitteko niiden karjanajajien mukana?
Emme. Kuljemme tästä läpi. Hoidamme asioita.
Karja-asioitako?
Puhuimme siitä kyllä.
Mitä on tapahtunut?
Ei mitään, herra.
Perley, tule aamiaiselle.
Perley Sweet? Kylläpä on korea nimi!
Vaimo vain kutsuu minua niin.
Useimmille olen Buck. Buck Sweet.
En tiennyt, että sinulla on seuraa.
Kunhan jutustelen näiden karjamiesten kanssa.
Hakisitko meille vähän kahvia?
Oikein mielihyvin.
Sinulla ei ole vain nätti nimi, Sweet.
-On aika nätti vaimokin. -Kiitos.
Hänellä on jo vähän ikää -
mutta tuo pieni nainen oli ennen territorion paras tanssijatar.
Taisit olla aika ketterä itsekin, Perley.
Nousihan se jalka minullakin. Laskeudutteko satulasta?
Meidän pitänee jatkaa matkaa.
Jos etsitte työtä -
useimmat karjaporukat ovat pankin lähellä.
-Missä se on? -Vähän matkaa katua eteenpäin.
Ottakaahan pojat kuumat kahvit. Olette ratsastaneet kaukaa.
Hatuista näen, että olette Teksasista.
Kyllä vain, rouva. Olemme Teksasista.
Sitä paitsi teillä on pitkät takit mukana. Täällä ei paljon sada.
Tulitteko vanhaa mormonireittiä?
-Kyllä tulimme, rouva. -Vettä ei mennyt paljon. On täysi leili.
Kohtasitteko veljentyttäreni ja hänen miehensä?
He ovat tulossa New Jerusalemin tietä.
Emme kohdanneet.
En ymmärrä, miten se on mahdollista.
He tulevat vankkureilla jouluksi.
Perley kävi vuorilla kaatamassa ison havupuun tänä aamuna.
Onkohan hän ajanut ohi Terrapinin haarassa?
Se olisikin juuri niin kelvottoman hepun tapaista.
Yrittänyt kaikkea paitsi saarnaamista.
Ei vaadi isoa älyä ajaa vaunut New Jerusalemista tänne.
-Jos niin kävi, hän ei pääse tänne. -Toinen kuppi?
Ei, kiitos.
Käytätte varmasti munankuoria porojen poistoon, kuten äitikin.
-Tietysti. Mistä olet, poika? -Abilenesta.
Mikä on nimesi?
William, mutta kaikki sanovat "Abilene Kidiksi".
Varmaan sinua sanottiin "porkkanapääksi" koulussa.
-"Tiilikatoksi." -Sanottiinko? Niin minuakin.
Kiitos, että poikkesitte.
-Kiitos kahvista. -Oikein ystävällistä.
Kiitoksia paljon.
Oli oikein hauska tutustua, rouva.
Kiitos, poika.
No niin, Perley. Kiitos.
Toivottavasti tulee hyvä omenasato syksyllä...
Nähdään, pojat. Luultavasti.
Olettepa te miellyttävä näky.
En valitettavasti taida tuntea teitä.
Tarkoitan teitä kaikkia. Olen kyllästynyt itään.
Olen ollut kaksi vuotta Denverissä Coloradossa -
sisäoppilaitoksessa.
Nyt mikä tahansa hevosen päällä istuva on ihana näky.
-Ja tuo charro-satula! -Näetkö nyt, Bob?
Ja mikä teidän ihana nimenne on, señorita?
Nimeni? Paratkoon, isänihän on pankinjohtaja. Tolliver Latham.
-Varmaan asioittekin hänen kanssaan. -Se on aikeemme.
Ruby, tyttöni!
Tervetuloa!
Tervetuloa kotiin, Ruby-neiti.
Muista, Kid. Sinä et ammu.
TEX BOWERS KARJAVARAS
ETSINTÄKUULUTUS - William Kearney (Abilene Kid)
Niin arvelinkin.
Varsinainen desperado.
Pete, hevosen selkään!
-Anteeksi, neiti Crumly. -Mikä hätänä?
Pieni pankkiryöstö. Vauhtia!
Kid! Nouse hevoselleni!
Kiiruhda, Pete!
Ottakaa nuo rosvot kiinni!
Anna paukkua, Pete. Pidä kiinni, Kid.
Vielä, Pete.
Pysähtykää.
-Hitto, ammuit ohi. -Minulle ei makseta tappamisesta.
Noille Teksasin pojille tulee vielä jano ennen kuin löytävät vettä.
-Takaisin asemalle, Curly. -Asemalle?
Niin, rautatieasemalle.
Hoplaa.
Sattuiko pahasti, Kid?
-Ei, mutta vuodin kuin pistetty sika. -Älä sitten yritä puhua.
Se Perley...
Hän ampui tuon tarkoituksella rikki.
Ota suullinen, Kid.
Riittää.
Selvä, miehet. Nostakaa oikea kätenne.
Arizonan territorion järjestyksenvalvojana -
nimitän täten teidät apulaisikseni 3 dollarin päiväkorvauksella...
-Varo niiden rahtimuulien kanssa. -Teen parhaani.
Tulehan, tyttö.
Rahtihevoset valmiiksi. Viekää ne sinne.
Vauhtia, Curly. Olen myöhässä!
-Curly, tuo ne muulit! -Mihin jäinkään?
Kuule Buck, luulin, että saamme 5 taalaa päivältä.
En törsää verorahoja helposti. 3 dollaria ja ylöspito.
Vannokaa nyt ylläpitävänne lakia. Sanokaa: "Vannon."
-Vannon. -Hyvä.
Joko voin panna junan liikkeelle? Olen 8 tuntia myöhässä.
Pysy nahoissasi, Luke. Tulemme kyytiin.
-Järjestysmies. -Niin, Latham?
Ettekö tarvitse enemmän miehiä?
Pankille on tärkeää, etteivät desperadot livistä.
Se on huono esimerkki.
Älkää yhtään huoliko, Latham, mutta varmemmaksi vakuudeksi...
Pojat, Latham on juuri tarjonnut palkkion.
Sata dollaria, elävänä tai kuolleena, joka päästä.
-Kiitoksia, Latham. -Saatte heidät satasella.
Kiitos, Luke.
Onnea!
Anna Kidille huikka, Pete.
Kulauta alas, Kid.
Sitä saadaan lisää, kunhan pääsemme Mojaven vesisäiliölle.
Siellä se on.
Mojaven vesisäiliöt!
Vettä, Kid.
Vettä.
Tuhat gallonaa vettä.
MOJAVEN VESISÄILIÖ
Pian tuntuu paljon paremmalta ja vilpoisammalta -
kunhan huuhdomme olkapääsi, Kid.
Minä riisun kaikki vaatteet -
kiipeän nuo tikkaat ja sukellan säiliön pohjaan saakka.
Enkä tule enää ylös!
Hiivatti, että voikin olla sellainen jano kuin minulla -
ja ainoastaan vettä sen sammuttamiseen.
Terveydeksi nyt kuitenkin!
Menkää alas.
Ei näy mitään.
Voivat he silti olla lähistöllä. Pitäkää silmät auki.
-Tietty. -Pitäkää mielessä, mitä sanoin.
Yöllä kaksi vartioi, yksi nukkuu. He eivät yritä kahden kimppuun.
-Yrittäkööt vain. -Olkaa varovaisia.
Ben, otan korttipakan taskustasi.
En maksa teille siitä, että istutte varjossa lätkimässä kortteja.
-Panenko junan liikkeelle? -Pane, Luke.
Liikkeelle, Jake!
Äpärät! Käydään heidän kimppuunsa.
Kuudestilaukeavilla kivääreitä vastaan?
Tämä on jo tarpeeksi.
Se Perley... Tinatähti.
Hän on fiksumpi kuin oletin. Mietitäänpä tilannetta.
Täältä me tulemme. Welcomesta.
Rata kaartaa tässä Mojaven vesisäiliön luona, missä olemme nyt.
Sitten se jatkuu taas kaakkoon.
Täällä on Meksikon raja.
-50 mailia, sanoisin. -60.
60 sitten.
Se Perley alkaa pelata tammipeliä kanssamme.
Hän päättelee oikein, että suuntaamme tänne, lähimmälle vesipaikalle.
Hän kiiruhti ensin asettamaan vartijat. Ei vettä.
Hän arvelee, että menemme Apache-lähteille.
Oikein.
Hän puksuttaa rahtijunallaan sinne.
Ja siellä hän istuu odottamassa.
Kökkiköön siellä vaikka jouluun.
Me emme mene sinne.
Kuljemmekin tulosuuntaamme Terrapinin säiliöille.
-Sehän on pohjoiseen. -Saamme vettä.
Piilottelemme metsiköissä, kunnes Kid voi paremmin.
Sillä välin kun se lainvartija puuduttaa takapuoltaan -
me jatkamme itään -
ylitämme siellä radan ja sitten rajan.
Hyvä. Mutta mistä saamme vettä?
Sinä ja minä saamme puristaa vettä kaktuksista -
mikäli niitä löytyy.
Kid saa vesipullon.
Selvä, Kid. Tule.
Nouse satulaan.
-Mitä teet? -Olen kyllästynyt ratsastamaan.
Eihän se maksanut mitään. Se tuli hevosen mukana.
Tuuli lämpenee.
Sí, sitä kutsutaan maassani nimellä "Santa Ana" -
niiden pölypilvien mukaan -
jotka kulkivat kuulun kenraali Santa Anan ratsuväen jäljessä.
Suunnataan tuohon kuruun!
Kid, oletko kunnossa?
Olkapäässäni tavallaan tykyttää.
-Saisinko vähän vettä, Bob? -Toki, Kid.
Juo hitaasti.
Riittää.
Mihin sidoitte hevoset?
Sidoin hevoset noihin puskiin.
Paholainen varmaan päästi ne irti keskellä yötä.
Luoja.
Mitä olen tehnyt ansaitakseni tämän?
Olen aina ollut hyvä.
Tämä siitä tuli, kun päätin tulla tänne -
tähän maahan näiden ääliöiden kera.
-Pää kiinni! -Miten oikein päädyin tähän hölmösakkiin?
Täytynee kävellä.
Mitä vielä odotamme?
APACHE-LÄHTEET
-Perley Sweet, mitä sinä täällä? -Hei, Florie-neiti.
Onko näkynyt kolmea miestä pyytämässä vettä?
Jos näkisin täällä housuja -
heidän ei tarvitsisi pyydellä mitään.
Curly, tuo jo ne eläimet!
-Ei tässä koko päivää ole. -Teen parhaani.
-Vauhtia, Curly! -Liikettä niveliin!
Hetki! Miksi te intoilette?
En minä intoile. Tulkaa, pojat.
Aiotteko jäädä pitkään?
Herranen aika. Sainpa oikein joululahjan.
Koko joukko miehiä!
-Tule. -Aivan.
-Miten Carrie Lou -serkku voi? -Mainiosti, Florie. Vauhtia, Curly!
Hänen menetyksensä, minun voittoni.
Täällä ei ole ollut ketään seuranani -
-kun kissani otti ja häipyi. -Varmaan kollikissa.
Voinko lähettää junan, Buck?
-Olen 16 tuntia 29 minuuttia myöhässä. -Siitä vain.
-Työntäkää se sinne. -Liikkeelle, Jake.
Siellä sitä on. Vettä!
Paljon vettä.
Mitä nyt?
Kuuletteko mitään?
Suojaa minua, Pete.
Säiliöillä ovat asiat kerrassaan upeasti.
-Eivät kai ne ole kuivia? -Pahempaa.
Siellä on arkajalkojen vaunut.
Mies ja hänen naisensa. Tulevat New Jerusalemista.
He pääsivät säiliöille, mutta veden taso oli alhaalla.
Herra Arkajalka ei älyä kaivaa hiekkaa -
ja istua odottamaan veden täyttymistä.
Ehei. Eikä hän tykkää lapion heiluttamisesta.
Hän tökkää dynamiittipötkön saadakseen veden virtaamaan.
-Ääliö! -Hän siis tökkäsi dynamiittinsa.
Moukan tuurilla hän ei posauttanut itseään.
-Kunpa olisi. -Muttei posauttanut.
Hän vain teki selvän Terrapinin säiliöistä.
Hän mursi vesialtaan graniittipohjan -
ja rikkoi seinät. Säiliöt ovat kuivia.
Ja kuivana pysyvät.
Täällä voi sataa kaatamalla vaikka tuomiopäivään -
eivätkä säiliöt enää pidä tippaakaan vettä.
Ääliö arkajalka lienee kuollut.
Mutta hän tappaa silti vielä ihmisiä.
Tänne hakeutuu väkeä veden toivossa.
5-6 vuodessa tänne kertyy tusina luurankoa -
säiliöiden ympärille.
Mutta se ei pänni puoliksikaan niin kuin se, mitä hän sitten teki.
Hän antoi elikoidensa nuohota mutaa säiliöiden alla.
Se sekoitti niiden pään.
Ne lähtivät kanjoniin vettä etsimään, ja äijä niiden perään.
Neljä päivää sitten. Miestä ei näy.
Joten hänen kohtaloaan ei tarvitse arvuutella -
eikä sääliä.
Se ei olisi ollut niin paha -
mutta hän jätti naisensa yksin vaunuihin.
Nainen on siellä nyt.
Hänellä oli vähän vettä, joten eiliseen saakka hän pärjäsi.
Sitten vesi loppui.
Hänellä on ollut rankkaa siellä yksinään.
Hän on mukava, pieni nainen. 28-30, sanoisin.
Ihan liian hyvä naimalleen hölmölle.
Sekään ei ole kaikesta pahinta.
Ehei.
Ei lähimainkaan.
Nainen synnyttää lapsen, ja hän synnyttää nyt heti.
Minä olen todella kova luu -
mutta minä en mene takaisin tuonne!
Pete, mene sinä. Tee jotain naisen hyväksi.
Sinun täytyy tietää jotain tällaisesta.
Etkö ollut naimisissa Meksikossa?
Eikö nainen synnyttänyt sinulle lapsia?
Synnytti, Bob.
Mutta intiaaninainen on eri juttu.
Herramme Jumala -
kertoo heille, miten synnyttää lapsia.
Mutta valkoinen nainen...
Naisraukka.
Niin, sisartani auttoivat naapurit ja lääkäri, oli valkeat lakanat ja...
Pete, en yritä laistaa.
Yritän vain saada tietoa.
Pete, pyydän...
Kuka sinä olet?
Señora.
Pyydän, älkää pelätkö minua.
Minä autan teitä.
Ei se hyödytä, Kid.
Saamme vettä enää tuolta.
Kaktuksista.
Se ei ole parasta vettä, ja siihen menee aikaa.
Mutta aikaa meillä taitaa nyt olla.
-Niin, Pete? -Bob, tarvitsen vettä nyt.
-Anna, Kid. -Miten hän voi?
En tiedä. Vauva on hänen ensimmäisensä.
Mennään puristamaan lisää vettä.
Hän pyytää nähdä teidät.
Meidät kaikki yhdessä.
Saiko hän...
Pojan.
En näe teitä.
-Sinäkö minut löysit? -Kyllä, rouva.
-Mikä on nimesi? -Robert.
Robert Hightower.
William Kearney, rouva.
On kunnia tutustua teihin.
Ja sinä olet Pete. Siunausta.
Sí, señora.
Pedro Encarnación Arango y Roca Fuerte -
palveluksessanne.
Pelastatko lapseni?
Kyllä, rouva. Minä pelastan hänet.
Ja minä autan.
Minäkin.
Pieni poikaraukka.
Jäät yksin maailmaan, kun äiti jättää sinut.
Eikö niin?
Ja tulet kaipaamaan minua.
Kukaan ei peittele sinua vuoteeseen.
Kukaan ei opeta rukoilemaan.
Kukaan ei suukottele haavojasi -
kun kaadut ja satutat itsesi.
Kukaan ei kuuntele pikkusalaisuuksiasi.
Haluan, että te kaikki -
olette lapseni kummisetiä.
Suostuthan, Bob Hightower?
Ja sinä, Bill Kearney? Pedro? Luvatkaa.
Lupaan, rouva.
Kyllä.
Se on kunnia, señora.
Ja hänen nimensä.
Nimeän hänet Robert -
William Pedro -
Hightoweriksi.
Ja kun hän on komea, rohkea mies -
kuten kummisetänsä -
kertokaa hänelle hänen äidistään -
joka niin halusi elää -
hänen vuokseen.
Nostakaa häntä.
Haluan suudella lastani.
Hämärtyy.
Me varmaan siirrymme eteenpäin...
Robert William...
Ole hyvä, Kid.
Eikö enempää, Kid?
Osaan vain ne sanat, Bob.
Aamen sitten.
Kyllä vain.
Mitä enemmän mietin sitä isohattuista teksasilaista -
sitä enemmän ihailen häntä. Kiirettä, Curly!
Pidämme kiirettä, Buck.
Kun saan hänet kalterien taakse syömään eukon keitoksia -
pelaan hänen kanssaan sakkia. Hän on varmaan hyvä siinä.
Kuunnelkaa, miehet.
Elikot ovat valmiit.
On järjen mukaista, että hän suuntaisi etelään Mojaven säiliöille.
Me ehdimme sinne ensin. Kaksi hevosta kolmella miehellä.
Enkä usko, että hän erehtyisi käymään kolmen kiväärimiehen päälle.
JUNA-AIKATAULU
Arvelin, että seuraavaksi -
hän pyrkisi suoraan tänne Apache-lähteille.
Inhottaa myöntää, että hän aavisti vetoni.
Ehkä he menehtyivät hiekkamyrskyyn...
Ei niin kova kaveri.
He ovat voineet suunnata Dobieen.
Ei. Liian kaukana. Samoin Dos Hermanas.
Ovat he johonkin menneet.
Niin, ja vieläpä älykkäästi.
Hän kulki takaisin tulosuuntaansa -
ja jäi Terrapinin säiliöille. Sinne me menemme.
Emme tuhlaa aikaa. Haetaan hänet.
Selvä on, Buck.
Pitäkää te silmät auki. Muistakaa palkkio.
-Selvä, Buck. -Hyvä on, Buck.
Sano Carrie Lou -serkulle, että piipahdan käymään uutenavuotena -
ehkä uuden aviomiehen kanssa.
Hitto, Buck. Haluamme lähteä mukaasi.
Olisitte paremmassa turvassa.
Minusta meidän pitäisi kylvettää Robert William Pedro.
Kylvettää?
Sitä en ajatellutkaan. Minä mietin hänen syöttämistään.
Minä kannatan kylvetystä.
Ennemmin tai myöhemmin hänet pitää putsata.
Mutta hän on niin kovin pieni, Bob.
-Ei hän paljon vettä tarvitse. -Hän sopii hyvin tähän astiaan.
Toivoin, että hän voisi pärjätä pari päivää kylpemättä.
En tiedä paljonkaan pikkulapsista -
mutta tämä Robert-poika näyttää ihan puhtaalta.
Etkö kysynyt äidiltä mitään?
Ja olisin piinannut naista -
tyhmillä kysymyksillä?
Mielestäni kylpy on Robertin ongelmista vähäpätöisin.
Hän tarvitsee ruokaa ja ylleen jotain huopaa parempaa.
Se raapii hänen ihonsa karrelle.
Kun äiti saa lapsen, hän järjestää sille kaikkea valmiiksi.
Ompelee vaatteita -
ja kutoo kaikenlaista.
Ehkä perälaatikossa on jotain kummipojallemme.
Vauvalle
Se äiti rakasti lasta.
Hänellä oli kaikkea kaunista vauvalle.
Älkää jättäkö minua tänne yksinäni! Kauanko aiotte viipyä?
Hän ei kyllä kävele noissa.
Eikä hän pue tuota.
Tämäpä vasta jotain. Toden totta.
Purkkimaitoa.
Se paksu tökötti ei sovi kahviinkaan.
Ei kai äiti aikonut juottaa hänelle kahvia?
Tämä on pikku-Pedrolle, kun hän laittautuu hienoksi -
ja soittaa kitaraa jonkun señoritan parvekkeen alla.
Bob, tässä. Tri Meechum vauvanhoidosta.
Katso, mitä tohtori sanoo vauvan kylvettämisestä.
Tässä on Biblia.
Raamattu.
"Lapsen kylvetys.
"Liikaa varovaisuutta ei voi noudattaa -
"suoritettaessa tärkeintä osuutta vauvan..."
Tässä on sana, jota en tahdo lausua pienen lapsen kuullen.
Tavaa se.
T-O-A-L-E-T-T-I.
Toiletti?
Mikä hiivatti on toiletti?
Se on... Etkö sinä tiedä?
Robert-pojan kassissa ei taida olla toilettia.
Ei, señores. Ei toaletti ole paha sana.
Se on pieni vihreä tina-allas.
Käsivarteni kokoinen. Maksaa kaksi pesoa.
Kaupungissa -
hankimme parhaan sellaisen, mitä rahalla saa.
Muista se, Pete. Lue lisää, Kid. Mitä lekuri sanoo sitten?
"Ensimmäistä kylpyä ei tule antaa -
"ennen kuin lapsi on ainakin viikon vanha."
En kutsuisi tohtori Meechumia hoitamaan sairasta haisunäätääkään.
Viikko ilman kylpyä.
Se käy hyvin isolle pojalle -
joka ei peseydy kuin vesipaikan kohdalle osuessa -
tai kaupungissa lauantai-iltana lirutellessaan tytölleen.
Mutta vauva!
Hopeakannukseni vetoa, että lekuri on väärässä.
Jatka, Kid.
"Välittömästi syntymän jälkeen hoitajan -
"tulee hieroa vauvan kehoa oliiviöljyllä.
"Mikäli oliiviöljyä ei ole saatavilla -
"jotain puhdasta, kirkasta laardia tai rasvaa."
Rasvaa!
-Tuota? -Toki. Rasvaa. Odota.
Rasvaa.
-Kuka rasvaa hänet? -Sinähän tässä pomo olet.
Se ei kuulosta normaalilta, Bob, myönnän, mutta kirjassa sanotaan niin.
En silti ole vakuuttunut.
Pojan elämä alkoi kaltevalla pinnalla ilman lisärasvaustakin.
-Mutta kirjan ohjeita pitää noudattaa. -Niin!
Ehkä se estää pikku-Pedroa saamasta hiertymiä ja hankaumia.
Minä ja sinä olemme olleet... Etkö haluaisi...
Ei tarvitse.
Lakkaa puhumasta espanjaa pojan kuullen, Pete.
Pian sekin alkaa puhua sitä.
Hänelle pitää opettaa äitinsä vanhaa kunnon amerikkaa.
Anna purnukka. Voidellaan poikaa vähän.
Varovasti.
-Siirrä jalkoja. -Näppi pois!
Hyvä.
Bob, et sinä sido nyt rahtia juhtamuulin selkään.
Noin. Saa kelvata.
Poika on nyt vaipoissa niin, että pysyy.
Älä höpötä espanjaa.
Etkö voi hyvin, Kid?
Olkaa jomottaa.
Saat kohta pari huikkaa vettä.
Olosi kohentuu.
Lue, mitä tohtori opastaa seuraavaksi.
Ruokaa. Syömistä.
Minä luen, Pete. Se on tässä.
"Vauvan ruokinta.
"Paras ja varmin tapa -
"on luonnon oma menetelmä."
Sanos uudestaan.
"Luonnon oma menetelmä."
-Se ei nyt onnistu. -Tämä on lohduttavaa.
Todellakin lohdullista.
Lekuri sanoo, että toisinaan vastasyntyneelle -
ei käy muu kuin maitotiiviste.
-Meillä on sitä. -Kuusi purkkia.
Taidat saada sapuskaa, Robert-poika.
Hyvä on, Robert William Pedro. Mutta sapuskaa saat.
Hae purkki tiivistettä ja tikkuja...
-Bob! -Niin, Kid.
Anna minun pidellä häntä.
Onkohan se hyvä idea tuolla kädellä ja noin muuten?
Anna minun pidellä kummipoikaani. Vähän aikaa vain.
Kiitos, Bob, että otit minut mukaan.
Kid laulaa kaunista laulua.
Kotopuolessa tuota kutsutaan tuutulauluksi.
-Pete, mitä... -Ei hätää!
Nyt on ruoka-aika, pikku-Pedro.
Siitä vain. Suukku auki.
Syö. Se tekee hyvää.
Poikahan hörppii kuin juoppo itsenäisyyspäivänä.
Parin tunnin päästä Robertia pitää taas ruokkia.
Minusta meidän pitää jatkaa matkaa...
Rentoudu ja ota rauhallisesti, kun vielä voit.
Kaktukset on nyt käytetty kaikki.
Olen miettinyt. On vain kolme annosta tölkkiä kohti ja kuusi tölkkiä.
18 annosta. Olemme käyttäneet jo kaksi.
Jää 16. Riittää neljäksi päiväksi pikku-Pedrolle.
Tohtorin mukaan pikku-Williamin täytyy juoda joka kuudes tunti.
Kummisedille ei jää paljon vettä.
Sinulle on, Kid. Ota. Talo tarjoaa.
Olen tehnyt paljon häijyä -
mutten vie kummipoikani vettä.
Harmi, ettei tohtori neuvo, mistä Arizonan aavikolta saa vettä.
Väärä kirja siihen tarkoitukseen. Hetki.
Ehkä Herramme neuvoo Raamatussa, mitä tehdä.
Älä! Se tuo huonoa onnea!
Siinä varmaan lukee, mistä löytää vettä ja minne mennä.
Ehkä se neuvoo palaamaan Mojaveen vastaanottokomitean kynsiin.
Tai Apache-lähteille Perleyn luokse.
Älä luota, että Buck Sweet pyörittää peukaloa.
Meidän pitäisi häipyä täältä!
Minne, pönttöpää?
Pohjoiseen Cairoon? Koilliseen Damascukseen? Itään New Jerusalemiin?
60 mailia, ja Kidkin on tuossa kunnossa?
Ja tuo ketale? Älä jaarittele enää Raamatusta.
Olisin jo jallittanut lainvartijaa, jos ei olisi lasta riesana.
Miksei kukaan estänyt, ennen kuin lupasin naiselle?
En halua pitkää, valkeaa partaa Yuman rangaistussiirtolassa.
Kasvakoon partani saappaisiini saakka -
ja pesiköön siinä vankilarottia -
ennen kuin rikon lupaukseni kuolevalle naiselle!
-Kuka väitti, että rikon lupaukseni? -Mikset saman tien tapa lasta?
-Syötä kojooteille! -Senkin chilinpurijahevosvaras!
-Hevosvarasko? -Niin juuri!
Älä puhu espanjaa tenavan kuullen!
Näetkö nyt? Sait lapsen itkemään.
Sinä herätit vauvan. Älä minua syytä!
Eipä mitään niin!
Se kertoo, minne pitää mennä, niin kuin kaiken muunkin tähän asti.
Ette ymmärrä. Luuletteko tätä kaikkea sattumaksi?
Osuimmeko tännekin vain sattumalta?
Löysimme äidin ja autoimme häntä...
Lapsi seimessä.
Tähti loisti kirkkaana viime yönä.
En puhu kuumehoureita, Bob. Vannon sen.
Oliko meillä muka osaa sattuneeseen?
Ei varmana ollut.
Ei enempää kuin sinulla heittäessäsi kirjan -
niin, että se avautui kohdasta, jota olen lukenut.
Missä neuvotaan, minne menemme seuravaksi.
-Minä luen sen. -Älä, Kid.
Lue vain, Kid, jos se helpottaa.
"Ja kun heidän -
"puhdistuspäivänsä olivat täyttyneet -
"Mooseksen lain mukaan -
"veivät he hänet ylös Jerusalemiin -
"asettaaksensa hänet Herran eteen."
Kirjassa lukee Jerusalem tässä.
Uusi Jerusalem.
Kuule, Bob. Ehkäpä Herramme -
ei suuresti piittaa, miten käy yhdelle karjavarkaalle.
Mutta pelitalossa minä veikkaisin Kidin numeroa.
Niinkö?
Hyvä on, lähdetään menemään.
Kid, minä ja Pete kannamme lasta vuorotellen.
Kannan kummilastani osuuteni matkasta. Se on osa sitä.
Sekin sanotaan kirjassa.
Oli kolme tietäjää idästä, eikö ollutkin?
Kolme tietäjää. Minä olen yksi heistä.
Uskotaan, Kid.
Selvä, Pete. Missä suunnassa on Jerusalem?
Tuolla, Bob.
Etkö näe tähteä?
Katsokaa. Vettä.
-Ei tuo ole vettä, Kid. -Suolaa.
Se on suolajärvi. Meidän täytyy mennä sen yli.
-Ei. -Ihan vähän vain, Kid.
Älä ole hölmö, Kid. Juo.
-Sinun täytyy. -Ei!
Hän ei olisi saanut pakottaa minua nielemään, Bob.
-Ei se mitään. -Et olisi saanut, Pete.
Kun olemme ylittäneet tasangon, pahin on ohi.
Tässä.
-Mitä teet? -On helpompi kävellä hiekassa.
Edessä on paljon rankkaa maastoa, Kid.
En taida mennä niin pitkälle.
En.
En yhtään usko pääseväni sinne.
Viekää hevoset säiliöille, pojat. Täyttäkää leilit ensin.
-Se onkin tarpeen. -Ne juovat sen kuivaksi, Buck.
Curly, vilkaise vaunuihin.
Buck, täällähän on ollut nainen.
Jättänyt vaatteensa hujan hajan.
Millaisia ne ovat?
Yksi on tosi nätti, vähän haalistunut, mutta pehmeä. Kuin silkkiä.
-Punainenko? -Niin, ja siinä on...
Onko yläosassa pieniä, valkeita nauhoja?
Onpa hyvinkin, Buck.
Se oli hänen hääpukunsa.
Heinäkuun neljäs.
Punavalkea, pieni sininen viuhka.
Tule, Curly.
Miekkoset ovat ottaneet vettä -
ja sitten räjäyttäneet säiliöt dynamiitilla.
Moni ryöstää postivaunuja ja pankkeja ja sun muuta.
Mutta mies, joka räjäyttää vesipaikan tällä seudulla -
on täysi rikollinen.
-Voiko eläimet... -Ei.
-Emmekö voi kostuttaa kurkkua? -Emme.
Latham lupasi sata dollaria, elävänä tai kuolleena.
Minä lisään 50 dollaria, mieluummin kuolleena.
On aika. Vettä.
Jos vaadin vettä, Pete -
älä anna sitä minulle. Lupaa.
-Lupaa. -Luvattu, Kid.
137. psalmi.
Yksi-kolme-seitsemän. Lue, ole hyvä.
"Baabelin virtain vierillä -
"siellä me istuimme.
"Ja itkimme -
"kun Siionia muistelimme."
"Pajuihin me ripustimme kanteleemme."
"Jos minä unhotan sinut, Jerusalem -
"niin unhota sinä minun oikea käteni.
"Kuinka me voisimme veisata Herran virsiä -
"vieraalla maalla?"
"Isä meidän, joka olet taivaassa..."
"Isä meidän..."
"Levolle lasken luojani.
"Armias ollos suojanani.
"Aamulla -
"jollen nousiskaan -
"Taivaaseen -
"tullos noutamaan."
Luoja siunaa äitiä ja isää -
ja sisarta.
Tee minusta hyvä poika.
Aamen.
Milloin annamme taas juotavaa -
Robert Williamille?
Noin 50 minuutin kuluttua.
Kid saa siellä ylhäällä kyllikseen juotavaa.
Poikaparka.
Hänestä tuli taas pieni poika.
Se on rikki.
Jalkasiko?
-Tohjona on. Minua hävettää. -Ehkä voin korjata sen.
-Ajanhukkaa. -Voin tehdä comanchetyylisen laavun -
-ja vetää sinua. -Ajanhukkaa.
Vuoren takana on New Jerusalem.
Pääset kyllä sinne.
Milloin pikku-Pedro syö seuraavaksi?
Ei vielä kahteen tuntiin.
Adiós.
Minun on kai paras jatkaa matkaa.
Ehkä sinun on parempi jättää pistoolisi minulle.
Kojoottien varalta.
Toki, Pete.
Kojoottien.
Anteeksi, että sanoin sinua chilinpurijahevosvarkaaksi.
Ei se mitään.
Muistin juuri, mikä päivä huomenna on.
Hyvää joulua.
Hyvää joulua, Pete.
Isä meidän -
joka olet taivaissa.
Varaa vähän tilaa -
taivaan valtakunnasta -
Pedro-paralle.
Satulaan. Pannaan vauhtia.
"...lähestyvät Jerusalemia..."
"...aasintamman sidottuna, ja varsan sen kanssa;
"päästäkää ne ja tuokaa ne minulle."
Aasintamma ja varsa.
Yritäpä varastaa toisen aasi tässä maassa.
Pääset köydenjatkoksi.
Se siitä, Kid.
Laula.
Laula tuutulaulu.
Tähän se päättyy, kummipoika.
Tämä on reissun pää, pikku-Robert.
Rikot siis lupauksesi kuolevalle naiselle?
En jaksa pidemmälle.
Jaksat, Bob. Mitä kirjassa sanotaan?
-Noudata kirjaa. -Nouse polvillesi, lantasäkki!
Et saa... Ei sinulla ole oikeutta kutsua minua niin.
Mennään.
Mutta älä puhu espanjaa lapsen kuullen.
Lopetat sen, kuuletko?
-Hyvin menee, Bob. -Toki.
Ajattele New Jerusalemin cantinaa.
Ajattelen sitä.
Lasi olutta.
-Iso lasi kylmää olutta. -Niin.
Viisi lasia kylmää olutta.
Selviydyt kyllä.
Niin selviydyn.
Hyvää joulu, kaikki. Hyvää joulua kaikille.
Lasia pöytään, baarinhoitaja.
Maitoa vauvalle -
ja kylmä olut minulle.
Vauva!
Käänny, Teksas.
Käänny ja vedä.
Perley, sinä vanha lehmipaimen.
Nappasit minut.
Vaavin isukki -
näyttää olevan kovin sairas.
Teksas, olet juoni veikko. Harkitseeko valamiehistö vielä?
Jep, harkitsee. Pomo sanoi: "Tulkaa saamaan."
Pyydän huomauttaa, että täällä on vain yksi pomo.
Kyllä vain, ja hän sanoi: "Sapuska on valmista."
-Huomenta, Carrie Lou. -Huomenta, Bob. Istu.
Kiitos.
Väki sanoi oikeustalolla, että olit komea uusissa farmareissa.
Kiitos, Carrie Lou.
Etenkin noissa saappaissa, joissa on tähti.
Ne ovat hyvin mukavat.
Toivottavasti kastike on mieleesi.
-Hyvältä näyttää. -Siirappia maissiostereihin?
En minä vaan saanut niitä.
Minulla oli vain kaksi tähkää.
Olkoon, kun kerran auttoi pikku-Buckia.
Pikku-Robertia.
Sanoin, ettei hän tahdo moista nimeä pikku-Perleylle.
Pojan nimi on Robert William Pedro Hightower.
Tietysti on, kunnes oikeus muuttaa sen.
Kuules nyt!
Bob, ota kahvia. Et ole syönyt kunnolla viime aikoina.
-Eikö ruoka maita? -Olen huolissani.
Älä murehdi.
Ehkä tuomari ei anna täyttä 20 vuotta.
En minä sitä. Lusin 20 vuotta vaikka käsillä seisten.
Huolestuin, kun nostin pikku-Robertia tänä aamuna. Hän on laihtunut.
Pienet lapset laihtuvat vähän ihan luonnostaan.
Hän ei laihtunut, kun minä hoivasin häntä.
Ei. Hoivaamme pienokaista kaiken kykymme mukaan.
Emme rakastaisi omaakaan enempää.
Älähän nyt viitsi.
Yhteen voit luottaa, Bob Hightower.
Et voisi jättää pikkuista parempaan hoivaan -
kuin Perleyn ja minun.
-Aivan, Bob. -Toki.
Ehkä. Tehän olette hänen setänsä ja tätinsä.
Voisi sanoa etäisiä sukulaisia.
Näetkö nyt? Minä arvioin sinut oikein.
Panet vain nimesi tähän paperiin.
Hetkonen. Mitä tämä on?
Adoptiopaperit tietenkin.
En ole aikeissa luopua kummipojastani.
Sanoit äsken meitä etäisiksi sukulaisiksi.
No enpä olisi.
-Valamiehistö tulee, Buck. -Miltä he näyttävät?
Arkunkantajilta.
Tuomari, toteamme vangin syylliseksi lain mukaisesti -
mutta lieventävien asianhaarukoiden vallitessa.
Ennen kuin tuomitsen teidät, Robert Marmaduke Hightower...
Onko teillä mitään sanottavaa?
Ei taida olla.
Eikö?
Tässä tapauksessa -
näyttäisi olevan paljonkin lieventäviä asianhaaroja -
liittyen pienokaiseen, jota väitätte kummipojaksenne.
Hän on kummipoikani.
Nyt tulemmekin lapsen huoltajuuskysymykseen.
Siihen, kuka hänet saa.
-Tuomari, jos oikeus... -Tiedän.
Hakemuksenne on tässä.
Vastustatteko sitä, että järjestysmies ja rouva Sweet -
ottavat lapsen?
Mikäli tarkoitatte pysyvästi, vastustan hyvinkin.
Väliaikaisesti on eri juttu.
Sillä ehdolla, että he takaavat hänelle hyvän kasvatuksen ja sellaista.
Mitä tarkkaan ottaen tarkoitatte "sellaisella"?
Opettavat hänet kunnon ihmiseksi.
Sanomaan "kyllä, sir" puhuteltaessa...
Vaikuttaa järkevältä. Eikö niin, Buck?
Toki, Wiley.
Mutta me halusimme pikku-Buckin pysyvästi.
Varmasti halusitte, mutta ette saa -
Robert William Pedroa pysyvästi, Perley.
Niin voi olla ja niin edespäin...
Robert Marmaduke Hightower.
Tämän oikeusistuimen valtuuksiin kuuluu -
tuomita teidät 20 vuodeksi vankilaan.
Oikeus kuitenkin -
saattaa olla halukas ehdollistamaan tuomion -
mikäli allekirjoitatte tämän paperin -
jolla luovutatte kummipoikanne Sweeteille -
ja lisäksi lupaatte, ettette ikinä astu jalallanne -
Welcomen kaupunkikuntaan Arizonan territoriossa.
Antakaa vain täysi tuomio, tuomari. En riko lupaustani.
En riko lupaustani kuolevalle naiselle.
Juuri tuon halusinkin kuulla teiltä.
Täten annan lain salliman minimituomion:
Vuoden ja yhden päivän.
Istunto on päättynyt, baari on auki. Tuplabourbon, baarinhoitaja.
Näkemiin, ystävä.
Pidän kauhean hyvänä pientä -
Robert William Pedroa.
-Näkemiin, Bob. -Tiedän, että pidät, Carrie Lou.
Näkemiin ja onnea, poika. Vuosi vankilassa tekee sinulle hyvää.
Kiitos, rouva.
Terve, Bob. Onnea.
-Näkemiin, Perley, vanha lehmipaimen. -Näkemiin, Bob.
Katsothan apulaiseni perään?
Katso, että hän pääsee kotimatkalle Yumasta.
Hän ei ole ikinä ollut poissa Welcomesta.
Toki minä huolehdin hänestä.
Laitan hänet junaan itse.
-Herra Hightower. -Neiti Latham.
Kiitän teitä kakusta.
-Olen iloinen, että se maistui. -Se olisi ollut kevyempi -
ilman metallisahaa, jonka kätkitte siihen.
On kunnia kuljettaa sinut.
Voinko kirjoittaa teille, Hightower? Voinko sanoa Bob?
Olisin ylpeä, jos tartutte kynään, neiti Latham.
LOPPU
Finnish subtitles by SOFTITLER
Finnish