Til minne om HARRY CAREY
"Skinnende stjerne tidlig på den vestlige himmel..."
Fyll opp drikkeflaskene, Kid. Og ikke glem den store vannsekken.
Greit, Bob.
-Er det stedet? -Der har vi det.
-Hvor er banken? I enden av byen? -Det vet jeg ikke.
Sist jeg var her, var det ingenting...
ingen bank, ingen jernbane.
Det var en liten kantine...
og en meget vakker pike som het Josefina som spilte gitar.
Vi skal rane en bank, ikke lete etter gamle venner.
Jeg vet det. Men skulle ønsket vi skulle stjele kveg.
-Vil du ombestemme deg, Kid? -Ikke jeg.
Vel, du får tenke på det. Jeg vil ikke tvinge deg.
Det er ingen enkel sak, som det å stjele kveg.
Jeg har tenkt på det, Bob, og jeg trekker meg ikke.
Nei, sir, jeg trekker meg ikke.
Se, Kid, grensen er der borte, bare 100 kilometer.
Du kan vel dra rett dit? Vi kommer etter. Jeg lover.
Jeg trekker meg ikke.
Da må du huske...
alt du gjør, er å holde hestene. Ingen skyting.
Vel, kyrne skyter i hvert fall ikke tilbake.
Opp i sadelen.
Det var vennlig av dem.
Jeg vet hvorfor jeg ikke gjenkjente ham.
Hun har endret navnet hans. Hun pleide å kalle ham "Tarantell."
Du vet, et stort kryp med bein.
"Velkommen" er mer nabovennlig, ikke sant?
Jo, det er vel det.
Ja, jeg er Sweet. Ser dere etter meg?
Nei, nabo. Vi bare beundrer skiltet ditt.
Det er et vakkert navn, B. Sweet.
Ankom dere med kvegfarmerne?
Nei, bare på gjennomreise. Litt forretninger.
Kveg?
Har vurdert det.
Hva skjedde?
Ingenting, sir.
Perley, kom inn og få frokost.
Perley Sweet? Det er et usedvanlig vakkert navn!
Hun bare kaller meg det.
De fleste kaller meg Buck. Buck Sweet.
Jeg visste ikke at du hadde besøk.
Bare slår av en prat med disse kvegarbeiderne.
Mor, kan du ikke hente litt kaffe til oss?
Det gjør jeg med stolthet.
Ikke bare har du et vakkert navn, Mr. Sweet.
-Du har en meget vakker kone. -Takk.
Hun er ute av form nå, men vet du...
Den lille damen pleide å være den beste danseren i territoriet.
Jeg tipper du var ganske kvikk selv, Perley.
Jeg kunne svinge meg. Hvorfor ikke slå dere ned?
Nei, vi må nok videre.
Hvis dere ser etter arbeid...
finner dere de fleste kvegfarmerne nede ved banken.
-Hvor ligger den? -Rett ned i gata her.
Dere gutter burde ta litt varm kaffe. Jeg vet dere har ridd langt.
Jeg ser at dere er fra Texas på hattene deres.
Ja, ma'am. Vi er helt klart fra Texas.
Dessuten har dere regntøy med. Det regner ikke mye her.
Har dere fulgt Old Mormon Trail?
-Ja, ma'am, det gjorde vi. -Har fortsatt sekken full av vann.
Traff dere tilfeldigvis på min niese og mannen hennes?
De er på vei hit via New Jerusalem.
Nei, ma'am, det gjorde vi ikke.
Jeg skjønner ikke hvordan dere kunne unngå dem.
De er på vei med vogn. Venter dem her til jul.
Perley dro opp i fjellene og hugget ned et grantre i morges.
Tror du han kan ha tatt feil ved avkjørselen ved Terrapin Tanks?
Det er typisk ham. Har aldri møtt en større latsabb.
Har prøvd alt utenom å preke.
Det krever ikke mye hjerne å kjøre en vogn fra New Jerusalem til Welcome.
-I så fall, finner han aldri frem. -En kopp til?
Nei takk.
Jeg tipper du legger eggeskall i jorda, slik min mor pleide å gjøre.
-Ja, selvsagt. Hvor er du fra? -Fra Abilene.
Og hva heter du?
Jeg heter William, men alle kaller meg "The Abilene Kid."
Jeg tipper de kalte deg "gulrot" da du gikk på skolen.
-"Rødtopp," ma'am. -Gjorde de? Meg også.
Takk for at dere kom innom, gutter.
-Kaffen var god. -Veldig god, ma'am.
Tusen takk, ma'am.
Veldig hyggelig å hilse på deg, ma'am.
Takk, gutten min.
Perley, takk skal du ha.
Håper du får en bra epleavling i høst....
Jeg ser dere nok igjen, antakeligvis.
Det må jeg si, det er veldig godt å se deg!
Du kom meg visst i forkjøpet, ma'am.
Jeg mener alle dere. Jeg er så lei av å være østpå.
De siste to årene har jeg vært østpå i Denver, Colorado...
innesperret på en internatskole...
inntil synet av hva som helst på en hest gjør meg glad.
-Og den Charro-sadelen! -Ser du, Bob?
Og hva har du for et fint navn, señorita?
Mitt navn? Min far er bankdirektøren. Tolliver Latham.
-Dere gjør vel forretninger med ham. -Det har vi tenkt, ma'am.
Ruby, jenta mi!
Velkommen til Welcome!
Velkommen hjem, Miss Ruby.
Husk, Kid, det blir ingen skyting på deg.
ETTERLYST FOR KVEGTYVERI
ETTERLYST
Det var det jeg tenkte.
Skikkelig desperado-type.
Pete, fort, opp på hesten din!
-Beklager, Miss Crumly. -Si hva som er i veien.
Et lite bankran. Kom igjen, sett i gang!
Kom igjen, Kid! Opp med deg!
Skynd deg, Pete!
Ta de bandittene! Ikke la dem slippe unna!
Avfyr et skudd, Pete. Hold fast, Kid.
Igjen, Pete.
Stopp litt.
-Gosj, Marshal, de slapp unna. -De betaler meg ikke for å drepe.
De Texas-gutta blir nok veldig tørste før de finner vann.
-Tilbake til depotet, Curly. -Depotet?
Ja, depotet. Jernbanedepotet.
Hoppla.
Er du hardt såret, Kid?
-Nei, men jeg blødde som en gris. -Ikke prøv å snakke, Kid.
Han Perley-karen....
Han saboterte det med vilje.
Ta deg en munnfull, Kid.
Det holder.
Greit, menn, opp med høyrehånda.
Som behørig utnevnt marshal for Arizona territorium...
gjør jeg dere til mine assistenter for en sum på $3 dagen til å finne--
-Du, pass på de pakkeslene, ok? -Jeg gjør mitt beste.
Kom igjen, jenta mi.
Dere lesser av pakkhestene. Få dem opp der.
Kom igjen, Curly, jeg er sent ute!
-Kom igjen, Curly, ta de eslene. -Nå, hvor var jeg?
Buck, jeg trodde vi skulle få $5 dagen.
Jeg bruker ikke så mye skattepenger. $3 dagen pluss kost.
Nå, sverg høytidelig å opprettholde og håndheve loven. Si "ja."
-Ja. -Bra.
Kan jeg dra nå, Buck? Jeg er åtte timer sent ute.
Ikke overanstreng deg, Luke. Vi skal være ombord.
-Marshal. -Ja, Mr. Latham?
Burde du ikke skaffe flere assistenter?
Banken kan ikke risikere at disse desperadoene unnslipper.
Setter et dårlig eksempel.
Du må ikke bekymre deg, Mr. Latham, men hvis du allikevel gjør det....
Gutter, Mr. Latham har nettopp utlovet en dusør.
$100, død eller levende, for hver av disse stakkarene.
-Takk, Mr. Latham! -Du skal få dem for $100.
Takk, Luke.
Lykke til, marshal!
Gi Kid en slurk vann, Pete.
Drikk opp, Kid.
Masse mer når vi kommer til Mojave Tanks. Drikk opp!
Der har vi henne, karer.
Der er hun, Mojave Tanks!
Vann, Kid.
Vann.
Fire tusen liter.
Du vil føle deg mye bedre, mye kjøligere...
når vi får vasket den skulderen. Vær så god, Kid.
Jøss! Jeg skal kle meg helt naken...
klatre opp den stigen og stupe ned i tanken, helt til bunns.
Aldri komme opp igjen!
Gosj! At en mann skulle føle så mye tørst som jeg gjør...
og kun vann å slukke den med.
Uansett, skål, venner.
Ta dekning.
Ser ingen tegn til noe.
Men det betyr ikke at de ikke er i nærheten. Dere får holde øynene åpne.
-Så klart, Buck. -Husk hva jeg har sagt nå.
Om natta holder to seg våken mens én sover. De stormer ikke på to menn.
-Skulle likt å se dem prøve. -Bare være forsiktige.
Ben, jeg tar den kortstokken du har i lomma.
Jeg betaler ikke dere kortspillere for å sitte i skyggen og drive dank.
-Skal jeg starte, Buck? -Start, Luke.
Start, Jake!
Jævler!
La oss overrumple dem.
Seksløpere mot Winchesters?
Jeg har sett nok.
Han Perley-karen.... Tinnstjerne.
Mye smartere enn jeg trodde. Vel, la oss se på det.
Det var hit vi kom fra. Welcome.
Jernbanen snor seg rundt og svinger her ved Mojave Tanks, hvor vi er nå.
Så setter den kurs igjen mot sørøst.
Ned her til den meksikanske grensa.
-80 kilometer, tenker jeg. -100.
Ja vel, 100.
Så han Perley vil spille sjakk med oss.
Han tror nok vi har tatt denne ruten. Det er den første vannkilden.
Han kommer oss i forkjøpet og assistentene holder vakt. Ingen vann.
Så tenker han at vi deretter drar opp til Apache Wells.
Riktig.
Så han hopper på godstoget og setter kurs dithen.
Og han vil være der og sitte og vente på oss.
Han blir sittende på huk der fra nå og frem til jul...
for vi har ikke tenkt oss dit.
Vi følger våre egne spor tilbake til Terrapin Tanks.
-Men det er nordover. -Vi skal skaffe vann.
Vi gjemmer oss i granskogen frem til Kid føler seg bedre.
Så mens marshalen sitter og får gnagsår på rumpa...
setter vi kurs mot øst...
hopper over skinnene her og havner over grensa.
Ja, det er bra. Men hvor skal vi få tak i vann?
Det ser ut til at du og jeg må spise mye kaktus...
om vi klarer å finne det.
Kid får vannflaska.
Greit, Kid. Kom igjen.
Opp i sadelen.
-Hva gjør du? -Jeg er lei av å ri.
Den kostet meg ingenting. Jeg fikk den med hesten.
Vinden begynner å bli varm.
Sí, i mitt hjemland kalles det for en "Santa Ana"...
på grunn av støvskyene...
bak kavaleriet til den eminente general Santa Ana.
Vi søker ly der framme!
Kid, går det bra?
Skulderen min. Det dunker liksom.
-Kan jeg få litt vann, Bob? -Klart det, Kid.
Drikk sakte.
Det holder.
Hvor tjoret du hestene?
Jeg festet hestene til buskene rett der.
Men de jævlene må ha kommet midt på natta og sluppet dem løs.
Herregud!
Hva har jeg gjort for å fortjene dette?
Jeg har alltid vært snill.
Det er det som skjer etter min avgjørelse om å dra hit...
til dette landet, med disse to tåpene.
Hold kjeft!
Hvorfor endte jeg opp med disse idiotene!
Ser ut til at vi har et stykke å gå.
Vel, hva venter vi på?
-Perley Sweet, hva gjør du her? -Hei, Miss Florie.
Har du sett tre menn komme forbi og tigge om vann?
Hvis jeg hadde sett noen med bukser her...
hadde de ikke trengt å tigge for noe som helst.
Kom igjen, Curly, få lesset av husdyrene, ok?
-Vi har ikke hele dagen. -Jeg gjør mitt beste, marshal!
-Kom igjen, Curly! -Kan du ikke skynde deg?
Vent litt! Hva er du så oppspilt for?
Jeg er ikke oppspilt. Kom igjen, gutter.
Har dere tenkt å bli en stund?
Herlighet! Dette var litt av en julepresang.
En hel flokk med menn!
-Kom igjen. -Sånn ja.
-Hvordan har kusine Carrie Lou det? -Helt topp, Florie. Kom igjen, Curly!
Vel, det er hennes tap og min fortjeneste.
Det har ikke vært en sjel her for å høre på meg...
-siden katten min ble lei og stakk. -Det var vel en hannkatt.
Kan jeg starte nå, Buck?
-Jeg ligger 16,5 timer etter. -Start, Luke.
-Få den oppå der. -Start, Jake.
Der har vi henne. Vann!
Masse vann.
Hva er det?
Hører du noe?
Dekk meg, Pete.
Det står virkelig ille til ved tankene.
-De er vel ikke uttørket? -Verre enn som så.
Det er en tenderfoot-vogn.
En mann og kona hans. De er fra New Jerusalem.
De kom seg til tankene, ja, men det var lite vann.
Mr. Tenderfoot hadde ikke vett nok til å grave ut sanden...
og sitte og vente på at sumphullet skulle fylles.
Nei, sir. Han er visst heller ikke så glad i å bruke spade.
Han bruker en dynamittgubbe for å få vannet ut.
-Den tosken! -Så han dyttet inn dynamitten sin.
Bare flaks at han ikke sprengte seg selv.
-Jeg skulle ønsket det. -Men den gang ei.
Han har lagt ned Terrapin Tanks for godt.
Han brøt opp granittgulvet i det sumphullet...
og fikk det til å rase sammen. Tankene er tomme.
Og de vil forbli tomme.
Det kan regne her i dette landet fra nå til jeg blir religiøs...
men de tankene vil aldri holde en dråpe vann igjen.
Den tosken er nok død.
Men han vil også fortsette å drepe folk.
Menn vil dra hit og forvente å finne vann.
Om fem-seks år vil det være et dusin skjelett...
rundt de ødelagte tankene.
Men det plager meg ikke halvparten så mye som det han så gjorde.
Han lot hestene snuse rundt og få i seg alkali-blandingen under tankene.
Det drev dem til vanvidd.
De forsvant oppover i dalen, på jakt etter vann, med ham i hælene.
Fire dager er gått. Han er fortsatt ikke tilbake.
Så vi trenger ikke å sløse tid på å spekulere...
eller synes synd på ham.
Det hadde ikke vært så ille...
men han etterlot kona si i den vogna.
Ja, hun er der nå.
Hun hadde litt vann, så det var ikke så ille før i går.
Så tok det slutt.
Har vært tøft for henne, der inne helt alene.
Hun er en hyggelig dame også. 28 eller 30, tipper jeg.
Altfor bra for stabeisen hun giftet seg med.
Men det er fortsatt ikke det verste.
Nei, sir.
Ikke engang i nærheten.
Hun er med barn og skal føde nå.
Jeg er ganske herdet, herdet som bare det...
men jeg går ikke inn der igjen!
Pete, du må gå. Du må hjelpe henne.
Du vet vel noe om slike tilfeller. Gjør du ikke?
Var ikke du gift med en kvinne nede ved Río Bravo?
Fikk ikke hun barn med deg?
Jo, Bob. Så klart gjorde hun det.
Men, vet du... En indianerkvinne er annerledes.
Gud, vår herre...
forklarer hva de skal gjøre med babyene, hvordan å føde dem.
Men en gringa ....
Stakkars jente.
Ja, søstera mi, hun hadde alle naboene, legen, hvite laken, og--
Pete, jeg overlater det ikke til deg.
Jeg bare fisker etter informasjon.
Pete, vær så snill....
Hvem er du?
Señora...
vær så snill, ikke vær redd for meg.
Jeg har kommet for å hjelpe deg.
Det nytter ikke, Kid.
Det eneste vannet vi får, er rett her borte.
Kaktus.
Det er ikke det beste vannet, og det vil ta tid.
Men vi har vel god tid nå.
-Hva er det, Pete? -Bob, jeg trenger vann nå.
-Gi det til ham. -Hvordan har hun det?
Jeg vet ikke. Det er hennes første barn.
Kom igjen, la oss presse mer kaktuser.
Hun vil snakke med deg...
alle sammen.
Fikk hun....
En gutt.
Jeg kan ikke se deg.
-Det var du som fant meg. -Ja, ma'am.
-Hva heter du? -Robert, ma'am.
Robert Hightower.
William Kearney, ma'am.
Det er hyggelig å treffe deg, ma'am.
Og du er Pete. Velsigne deg.
Sí, señora.
Pedro Encarnación Arango y Roca Fuerte...
til tjeneste, ma'am.
Vil du redde barnet mitt?
Ja, ma'am. Jeg vil redde ham.
Og jeg hjelper til.
Jeg også, ma'am.
Stakkars lille gutt.
Du blir alene i verden når din mor forlater deg...
blir du ikke, kjære?
Og du vil savne meg sånn.
Ingen som kan legge deg på kvelden.
Ingen som kan lære deg bønnene dine.
Ingen som kan kysse sårene dine...
når du faller og slår deg.
Ingen å fortelle hemmeligheter til.
Jeg vil at dere alle...
skal være gudfedre til barnet mitt.
Det vil du vel være, Bob Hightower?
Vil du, Bill Kearney? Pedro? Lov meg.
Det vil jeg, ma'am..
Ja, ma'am.
Det er en stor ære, señora.
Og navnet hans.
Jeg kaller ham Robert...
William Pedro...
Hightower.
Og når han er en flott, stor og modig mann...
som sine gudfedre...
så forteller dere ham om moren hans...
som så gjerne ville leve...
for ham.
Løft ham opp, er du snill.
La meg kysse barnet mitt.
Det blir mørkt.
Vi må komme oss videre...
Robert William....
Greit, Kid, sett i gang.
Var det alt, Kid?
Det er alle ordene jeg kan, Bob.
I så fall, amen.
Ja, sir.
Jo mer jeg tenker på sværingen i Texas-hatten...
dess mer beundrer jeg ham. Skynd deg, Curly!
Vi skynder oss, Buck.
Når jeg får ham bak lås og slå med mors mat...
skal jeg spille et slag sjakk med ham. Han er sikkert god i det også.
Hør etter, karer. Kom igjen, hør etter.
Husdyrene er klare.
Det virker logisk at han ville dra sørover til Mojave Tanks.
Vi burde ha kommet frem før ham, med to hester med tre menn.
Og jeg tror ikke han er dum nok til å utfordre tre menn med Winchesters.
TOGTABELL
Så jeg tenkte at hans neste trekk...
ville være å dra gjennom her til Apache Wells, hvor vi er nå.
Jeg hater å innrømme det, men han har lurt meg.
De kan ha krepert i den sandstormen--
Så dumme er de ikke.
De kan ha satt kurs for Dobie, her nede.
Nei, det er for langt. Det samme med Dos Hermanas, her nede.
Et eller annet sted må de ha dratt, Buck.
Ja, og veldig raskt også.
Han har fulgt sporene sine tilbake...
og slått seg ned ved Terrapin Tanks. Det er der vi skal.
Vi sløser ikke med tiden. La oss dra og ta ham.
Greit, Buck.
Dere får holde øynene åpne for fremmede. Husk dusøren.
-Ok, Buck. -Greit, Buck.
Si til kusine Carrie Lou at jeg kommer innom rundt nyttårsaften...
kanskje med en ny ektemann.
Gosj, Buck, vi vil bli med deg!
Da hadde dere vært tryggere.
Det første jeg tror vi bør gjøre, er å gi Robert William Pedro et bad.
Et bad?
Det tenkte jeg ikke på. Jeg tenkte på å mate ham.
Det er greit å bade ham også.
Før eller siden må vi vel få vasket ham.
Men han er så liten, Bob.
-Han bruker ikke mye vann. -Han passer i denne kasserollen.
Jeg skulle bare ønske han kunne klare seg et par dager uten bad.
Jeg vet ikke mye om nyfødte...
men lille Robert ser ren nok ut for meg.
Spurte du ikke moren om noe som helst?
Tror du jeg ville drive dama til vanvidd...
med en haug med teite spørsmål?
Etter min mening, er et bad det minste av Roberts problemer.
Han må bare få noe naturlig mat og noe bedre enn et håndkle å ha på seg.
Det kommer til å skrape av ham huden.
Når en mor skal ha et barn, ordner hun i stand ting for ham.
Syr ham fine klær...
og strikker søte, små saker og sånt.
Kanskje det finnes noe til gudsønnen vår bakpå vogna.
Til Babyen
Moren hadde et godt hjerte.
Hun lagde veldig fine ting til babyen sin.
Ikke etterlat meg her alene! Hvor lenge blir dere borte?
De forventer vel ikke at han skal gå med de der.
Og han kommer ikke til å gå i den.
Her har vi noe. Dette er virkelig fint.
Melk på boks.
De tyktflytende greiene funker ikke i kaffe engang.
Hun hadde vel ikke tenkt at han skulle drikke kaffe?
Denne er for Pedrito når han gjør seg kjekk...
og klimprer på gitaren under balkongen til en señorita.
Bob, her har vi det. Dr. Meechum om Småbarnsstell.
Se hva legen sier om å bade en nyfødt.
Her har vi en Biblia.
En bibelbok.
"Å bade en baby.
"Man kan ikke være for nøye...
"når det gjelder å utføre den viktigste delen av babyens...."
Det er et ord her som jeg ikke liker å måtte si foran en baby.
Stav det.
T-O-A-L-E-T-T.
Toalett?
Hva i granskauen er et toalett?
Det er et.... Vet du ikke det?
Robert har vel ikke noe toalett i krigsveska si.
Nei, señores. Toalett er ikke et slemt ord.
Et toalett er et grønt, lite tinnbadekar...
på størrelse med armen min. Koster dos pesos.
Når vi ankommer byen...
skal vi skaffe oss det flotteste grønne toalettet man får kjøpt.
Husk det, Pete. Fortsett, Kid. Hva mer sier legen?
"Det første badet bør ikke gies...
"før babyen er minst en uke gammel."
Om jeg så hadde en syk ilder, ville jeg ikke tilkalt Doc Meechum.
En uke uten et bad.
Det er greit for en voksen gutt...
som ikke får bade mellom vannhullene...
eller i byen på en lørdags kveld med jenta si.
Men en baby!
Jeg vedder mine sølvsporer på at legen tar feil.
Kom igjen, Kid.
"Rett etter fødselen, skal sykepleieren...
"gni inn babyens kropp i olivenolje.
"Eller om olivenolje ikke er tilgjengelig...
"med noe ren smult eller fett."
Fett!
-Det der? -Ja, fett. Vent litt.
Fett.
-Hvem skal smøre ham? -Du. Du er sjefscowboyen.
Det høres uvanlig ut, Bob, men det står jo her i boka.
Jeg er uansett ikke overbevist.
Vår gudsønn har fått en glatt nok start på livet uten å bli smørt inn.
-Men du må følge boka, Bob. -Klart det!
Kanskje det forhindrer at Pedrito får irritert hud og gnagsår.
Du og jeg har alltid vært... Hadde ikke du likt--
Nei, det går bra.
Kutt ut den meksikanske lingoen rundt ungen, ok, Pete?
Før du vet ordet av det, prater han sånn.
Vi må oppdra ham med god, gammeldags amerikansk habla, som mora.
Send meg krukka. Vi skal gjøre ham glatt.
Forsiktig.
-Dra beina litt til side. -Få bort fingeren din!
Greit.
Bob, du skal ikke tjore fast et pakkesel her.
Sånn. Det burde vel holde.
Ungen har fått på seg bleie, og den holder seg på plass.
Ikke mer meksikansk nå.
Føler du deg ikke bra, Kid?
Skulderen min dunker litt.
Vi gir deg et par slurker vann om et lite øyeblikk.
Du vil føle deg bedre.
Du får se hva legen sier videre.
Mat. Spis.
Jeg har den, Pete. Jeg har den her.
"Å mate babyen.
"Den beste og sikreste måten...
"er den som naturen stiller til disposisjon."
Kan du gjenta det?
"Den som naturen stiller til disposisjon."
-Vel, det utgår. -Her, dette er betryggende.
Dette er høyst betryggende.
Legen påstår at det finnes tilfeller hvor et nyfødt barn...
ikke vil ha annet enn kondensert melk.
-Det har vi jo her. -Seks bokser.
Ser ut som du skal få deg litt fór, lille Robert.
Greit, Robert William Pedro, men du skal få litt mat.
Hent en boks med kondensert melk og noen fyrstikker--
-Bob! -Ja, Kid.
La meg holde ham.
Kid, tror du det er lurt, med armen din og alt sånt?
La meg få holde min gudsønn. Bare for en liten stund.
Takk, Bob, for at du lot meg få bli med.
Det er vakkert når Kid synger.
Det er det folk hjemme kaller for en vuggevise.
-Pete, hva-- -Det går bra!
Ok, Pedrito. På tide å spise.
Vær så god. Kom igjen.
Ta den. Det er bra for deg. Kom igjen.
Han setter i gang som en fyllik på en fjerde juli-grillfest.
Om et par timer må vi tilberede på nytt igjen for Robert.
Jeg er klar til å dra videre, Bob. Helt seriøst, jeg--
Bare legg deg ned og slapp av mens du kan.
Det var den siste kaktusen. Hun er tom.
Jeg har tenkt litt. Det er ikke mer enn tre porsjoner i hver av boksene.
Det vil si 18 porsjoner. Vi har brukt to allerede.
Vi har 16 igjen. Lille Pedro har nok til fire dager.
Det stemmer. Legen sier at lille William skal mates hver sjette time.
Da er det ikke mye vann igjen til oss gudfedre.
Det er alltid nok til deg, Kid. Du skal få en på huset.
Jeg har gjort mange rampete ting...
men jeg stjeler ikke vann som tilhører min gudsønn.
Synd at legen ikke kunne fortelle hvor vi finner vann i Arizonas ørken.
Feil bok for denslags. Vent litt.
Kanskje Nuestro Señor har skrevet hva vi bør gjøre i bibelboka.
Ikke! Det betyr ulykke!
Jeg ser for meg kartet: Hvor vi skal finne mer vann, hvor vi skal dra.
Kanskje den sier at vi bør returnere til Mojave og mottagelseskomiteen.
Eller bort til Apache Wells, hvor gamle Perley sitter.
Ikke regn med at Buck Sweet tvinner tommeltotter.
Jeg synes vi bør dra herfra raskt, nå!
Hvor da? Hvor da, din tulling?
Nordover til Cairo? Damascus? Eller østover til New Jerusalem?
100 kilometer eller mer med Kid i den tilstanden han er i?
Og denne pøbelen? Ikke gi meg mer bibelsnakk.
Jeg ville ha rundlurt marshalen om vi ikke hadde hatt ungen på slep.
Hvorfor stanset ingen meg før jeg lovet noe til den dama?
Jeg vil ikke ende opp med langt, hvitt skjegg i Yuma-fengselet.
La skjegget mitt få vokse til det når ned til fotene mine...
la det få et reir av fengselsrotter...
før jeg bryter mitt løfte til en døende kvinne!
-Hvem sa noe om å bryte et løfte? -Hvorfor dreper du ikke krabaten?
-Mat ham til prærieulvene! -Du, din chili-dyppende hestetyv!
-Hestetyv? -Ja, hestetyv!
Slutt å prate spansk foran ungen!
Ser du hva du gjorde? Du får babyen til å gråte!
Du vekket babyen! Ikke skyld på meg!
Ingenting, sier du?
Det står her hvor vi bør dra, slik vi har blitt fortalt om alt dette.
Dere forstår ikke. Tror dere alt dette er tilfeldig?
At vi ved et uhell har tatt denne veien?
Funnet moren, hjulpet henne....
Spedbarnet i krybben.
Stjerna skinte så klart i natt.
Dette er ikke feberfantasier, Bob, jeg sverger.
Tror du vi hadde noe å gjøre med det som har skjedd?
Nei, sir, det hadde vi ikke.
Like lite som du hadde noe å gjøre med å kaste boka...
slik at den åpnet på sida som jeg leser på nå.
Hvor det står hvor vi skal dra videre.
-Hør her, jeg skal lese det. -Nei, Kid.
Gjør det, Kid, hvis det får deg til å føle deg bedre.
"Og når dagene...
"for hennes renselse var gjennomført...
"så ifølge Moses' lov...
"løftet de barnet opp og førte ham til Jerusalem...
"for å presentere ham for Herren."
Det står Jerusalem her i boka.
New Jerusalem.
Hør her, Bob, kanskje Nuestro Señor...
ikke bryr seg så veldig om hva som skjer med en kvegtyv.
Men om jeg var i en spillebule, ville jeg satset på Kids nummer.
Ville du?
Greit, la oss komme oss av gårde.
Kid, jeg og Pete vil bytte på å bære spedbarnet.
Jeg skal bidra til å bære min gudsønn. Det er en del av det.
Det står i boka også.
Det var tre vise menn som kom fra øst, var det ikke?
Tre vise menn. Jeg er en av dem.
Jeg stoler på deg, Kid.
Greit, Pete, hvilken vei til Jerusalem?
Den veien, Bob.
Ser du ikke stjerna?
Se, vann.
-Det er ikke vann, Kid. -Salt.
Det er en saltsjø. Vi må krysse den.
-Nei. -Bare litt, Kid.
Ikke vær tåpelig, Kid. Drikk det.
-Det må du. -Nei!
Han burde ikke ha tvunget meg til å svelge det, Bob.
-Det går bra. -Du skulle ikke ha gjort det, Pete.
Så snart vi krysser flatlandet, er vi forbi det verste.
Her.
-Hva gjør du? -Det blir lettere å krysse sanden.
Det er mye ulendt terreng der borte, Kid.
Jeg har ikke tenkt å gå så langt.
Nei, sir.
Det har jeg så visst ikke tenkt.
Før hestene ned til tankene, gutter. Fyll opp tønnene først.
-De trenger det, marshal. -De drikker henne tørr, Buck.
Curly, ta en titt inni den vogna.
Gosj, Buck, det er en kvinne her.
Har lagt kjolene sine overalt.
Hvordan er de?
En er veldig fin, litt sånn bleknet, men myk som silke.
-Er den rød? -Ja, den er rød med en....
Har toppen hvite blonder rundt halsen?
Det har den, Buck.
Det var hennes brudekjole.
Fjerde juli.
Rød og hvit. Hun bar en liten blå vimpel.
Kom igjen, Curly.
Disse karene har fylt på med vann...
og så sprengt tankene våre. Ikke en dråpe igjen.
Det er mange som raner stagecoacher og banker og denslags.
Men en mann som sprenger et vannhull på disse kanter...
er virkelig en kriminell.
-Hva med å gi hestene-- -Kan ikke.
-Kan vi ikke fukte strupen? -Kan ikke.
Dere hørte Mr. Latham si $100, død eller levende.
Jeg legger til $50. Jeg vil se dem død.
Tiden er inne. Vann.
Hvis jeg tigger etter vann, Pete...
ikke gi det til meg. Lov meg.
-Lov meg. -Jeg lover det, Kid.
137. salme.
En-tre-syv. Les, er du snill.
"Ved Babylons elver...
"der satte vi oss ned...
"ja, og vi gråt...
"når vi mintes Zion."
"Vi hang opp harpene våre i seljetrærne."
"Hvis jeg glemmer Dem, O Jerusalem...
"la min høyre hånd glemme hennes utspekulerthet."
"Hvordan skal vi synge Herrens sang...
"i et fremmed land?"
"Fader Vår, du som er i himmelen...."
"Fader Vår...."
"Nå legger jeg meg ned for å sove.
"Jeg ber om at Herren bevarer min sjel.
"Om jeg skulle dø...
"før jeg våkner...
"ber jeg Herren...
"om å ta min sjel."
Gud velsigne mamma og pappa...
og søster.
Gjør meg til en god gutt.
Amen.
Når skal vi tilberede drikke igjen...
til Robert William?
Om 50 minutter, tror jeg.
Jeg tror de lar Kid slippe billig unna der oppe.
Stakkars gutt.
Gjorde ham til en liten gutt igjen.
Det er brukket.
Beinet ditt?
-Hun er ødelagt. Jeg skammer meg. -Kanskje jeg kan fikse det.
Sløsing med tid.
Jeg kan lage en comanche-forbinding...
-og dra deg. -Sløsing med tid.
På andre siden av fjellet, New Jerusalem.
Du kommer til å klare det.
Når skal lille Pedro spise igjen?
Ikke på mer enn to timer.
Adiós.
Jeg får vel komme meg videre.
Kanskje du kan legge igjen pistolen din.
Prærieulvene, vet du?
Ja, klart det, Pete.
Prærieulvene.
Beklager at jeg kalte deg for en chili-dyppende hestetyv tidligere.
Det går bra.
Jeg kom akkurat på hva i morgen er.
God Jul.
God Jul, Pete.
Fader Vår...
du som er i himmelen...
lag litt plass...
i Ditt hellige land...
for denne stakkars Pedro.
Opp i sadelen. Vi må av sted.
"...frem til Jerusalem...."
"...et esel tjoret fast, og en colt hos henne:
"Løsne dem, og bring dem til meg."
Et esel og colten sin.
Bare prøv å stjele en manns esel i dette landet!
Du blir hengt.
Sånn ja, Kid.
Syng i vei.
Syng en vuggesang.
Det er her det ender, gudsønn.
Dette er slutten på vandringen, lille Robert.
Så du bryter løftet ditt til en døende kvinne?
Jeg kan ikke gå lengre.
Selvsagt kan du det, Bob. Hva står det i boka?
-Følg boka. -Opp på kne, din slappfis!
Du kan ikke... Du har ikke rett til å kalle meg det.
Jeg skal gå.
Men slutt å prate meksikansk foran spedbarnet.
Slutt med det, hører du?
-Du klarer deg fint, Bob. -Ja, selvsagt.
Bare tenk på kantinen i New Jerusalem.
Ja, jeg tenker på den.
Et glass øl.
-Et stort, kaldt glass øl. -Ja.
Fem glass med kald øl.
Du kommer til å klare det.
Så klart vil jeg det.
God Jul, alle sammen. God Jul til dere alle.
Still dem opp, bartender.
Melk til spedbarnet...
og en iskald øl til meg.
En baby!
Snu deg, Texas.
Snu deg og trekk våpen.
Perley, din gamle bondetamp.
Du tok meg.
Ser ut som babyens pappa...
er skikkelig syk.
Texas, du er ikke så dum. Diskuterer juryen fortsatt, Curly?
De diskuterer fortsatt. Sjefen sier: "Kom og forsyn dere."
Jeg må visst minne deg på at det kun finnes én sjef her.
Ja, sir, og hun sier: "Maten er klar."
-God morgen, Carrie Lou. -God morgen, Bob. Sett deg her.
Takk.
Folka ved tinghuset sa at du så kjekk ut i de nye buksene.
Takk, Carrie Lou.
Og spesielt i de støvlene med påsydd "Lone Star."
Ja, de er meget komfortable.
Håper paneringen på denne kyllingen faller i smak.
-Ser bra ut. -Litt syrup for den panerte maisen?
Panert mais? Jeg fikk ikke noe panert mais.
Jeg hadde bare to maiskolber.
Greit, med tanke på hva han gjorde for lille Buck.
Lille Robert.
Jeg sa at han ikke ville tolerere et slikt navn for en liten Perley.
Han heter Robert William Pedro Hightower.
Ja, selvsagt, frem til retten endrer det.
Mor!
Bob, ta litt kaffe, ok? Du har ikke spist mye i det siste.
-Er det feil kosthold eller noe? -Jeg bekymrer meg.
Ikke bekymre deg.
Kanskje dommeren ikke gir deg hele 20 år.
Det er ikke det. Jeg takler 20 år stående på hodet.
Jeg er bekymret etter å ha løftet Robert i morges. Han går ned i vekt.
Det er helt naturlig for nyfødte å gå ned litt i vekt, Bob.
Han gikk ikke ned når jeg matet ham.
Nei. Vi gir det lille gullet så mye omsorg som mulig.
Om han så var vår egen, kunne vi ikke ha elsket ham mer.
Mor, ikke bli medrevet nå.
En ting du kan stole på, Bob Hightower...
du kunne ikke funnet noen bedre til å ta seg av den lille tassen...
enn Perley og jeg.
-Det stemmer, Bob. -Så klart.
Kanskje. Siden dere to er hans onkel og tante...
litt fjerne slektninger, kan man si.
Ser du, mor, jeg visste det. Jeg visste at vi var på bølgelengde.
Bare skriv under på dette papiret her med en "X," ser du?
Vent nå litt. Vent. Hva er dette for noe?
Adopsjonspapirer, selvfølgelig.
Jeg ivrer ikke etter å forlate min gudsønn.
Du sa jo nettopp at vi var fjerne slektninger.
Det sa jeg vel aldri.
-Juryen er tilbake, Buck. -Hvordan ser de ut?
De ser ut som en gjeng med kistebærere.
Herr dommer, vi finner fangen skyldig ifølge loven...
men under formildende omstendigheter.
Før jeg avsier min dom, Robert Marmaduke Hightower--
Nå, har du noe du ønsker å si?
Nei, sir. Det har jeg nok ikke.
Har du ikke?
Det virker som i dette tilfellet...
at vi har noen meget formildende omstendigheter...
nemlig at du tar deg av et spedbarn som du påstår er din gudsønn.
Han er min gudsønn.
Og da kommer vi til spørsmålet foreldreretten til spedbarnet.
Hvem som får ham, etc.
-Herr dommer, om retten tillater-- -Ja, jeg vet.
Jeg har søknaden din her.
Fange, har du motforestillinger mot at marshalen og Mrs. Sweet...
overtar dette barnet?
Hvis du mener permanent, så har jeg flere motforestillinger...
men hvis det er midlertidig, er det en annen sak...
gitt at de selvfølgelig kan garantere at han får en god utdanning og slikt.
Og hva mener du spesifikt med "og slikt," etc.?
Lære ham god hesteskikk, respekt...
å si "ja, sir" når han blir tiltalt, og....
Det virker vel rimelig. Er du enig, Buck?
Klart det, Wiley.
Men det mor og jeg ønsket, var å få lille Buck permanent.
Så klart vil dere det, men dere får ikke...
lille Robert William Pedro permanent, Perley.
Han er ved sin fulle rett, etc. og så videre....
Robert Marmaduke Hightower...
det står i denne rettens makt...
å dømme deg til 20 år i fengsel.
Denne retten er derimot
villig til å utsette soningen på ubestemt tid...
gitt at du signerer dette papiret...
som overlater din gudsønn til marshalen og Mrs. Sweet...
og videre at du aldri igjen setter fot...
i Welcome kommune i Arizona territorum.
Du får bare dømme meg, dommer. Jeg skriver ikke under.
Jeg bryter ikke mitt løfte til en døende kvinne.
Det var akkurat det jeg ville høre deg si.
Jeg dømmer deg herved til lovens minstestraff:
Ett år og én dag.
Retten er satt, baren er åpen. En dobbel bourbon, bartender.
Ha det, min venn.
Jeg skal være veldig snill med lille....
Robert William Pedro.
-Ha det, Bob. -Det vet jeg du vil, Carrie Lou.
Ha det og lykke til, gutt. Ett år i fengsel har du godt av.
Takk, ma'am.
Ha det, Bob. Lykke til.
-Ha det, Perley, din gamle bondetamp. -Ha det, Bob.
Hold et øye med min visesheriff, kan du ikke?
Sørg for at han kommer seg av sted fra Yuma.
Vet du, han har aldri vært utenfor Welcome før.
Så klart, jeg skal passe på ham.
Og selv plassere ham på toget.
-Mr. Hightower. -Miss Latham.
Jeg ville takke deg for den Lady Baltimore-kaka.
-Glad for at du likte den. -Den hadde vært mye lettere
uten baufilen du hadde bakt inn i den.
Stolt over å ha deg med.
Kan jeg skrive til deg, Mr. Hightower? Kan jeg kalle deg Bob?
Jeg setter stor pris på at du tar pennen fatt, Miss Latham.
SLUTT