Vagtskifte.
Dybt under
jorden lå
Arbejderbyen.
Lige så langt ned, Arbejderbyen lå
lige så højt oppe lå komplekset kendt som "Sønnernes Klub",
med forelæsningssale og biblioteker, teatre og stadioner.
Fædre, for hvem omdrejning på et mekanisk hjul betød guld,
havde givet deres sønner vidunderet Den Evige Have.
Hvem er jer damer skal i dag
have æren af at underholde hr. Freder, Joh Fredersens søn?
Se! Det er jeres brødre!
Se!
Det er jeres brødre!
Hvem var det?
Men dette var, hvad der skete med Freder,
søn af Joh Fredersen, herskeren over Metropolis,
da han ledte efter pigen:
Til det nye Babelstårn- til min far!
Hvorfor, Josaphat, hører jeg om denne eksplosion fra min søn, og ikke fra dig?
Detaljer!
Hvad ledte du efter i maskinhallerne, Freder?
Jeg ville se ansigterne på dem, hvis børn er mine søskende.
Din vidunderlige by, far.
Du er hjernen bag byen, hvor vi alle ser dagslyset...
...men hvor er de mennesker, som byggede din by?
De er, hvor de hører til.
Hvor de hører til?
Nede i Dybet...?
Sæt nu menneskene i Dybet rejste sig mod dig?
Formanden for hjertemaskinen, Grot, med en vigtig besked...
Der var to eksemplarer mere af de forbandede planer, hr. Fredersen...
...i lommerne på to mænd, der var ude for en ulykke med M-maskinen...
Hvorfor, Josaphat, får jeg disse planer fra Grot, og ikke fra dig?
G-banken vil udbetale den løn, du har til gode...
Far, ved du, hvad det indebærer at blive fyret af dig?
At blive sendt ned, far, ned i Dybet!
Ved du, hvad det indebærer, at blive afskediget på den måde af Joh Fredersen?
Følg lige med mig, Josaphat.
Tag hjem, Josaphat, og vent på mig. Jeg har stadig en lang aften foran mig.
Ned i Dybet, til mine brødre...
Fra i dag vil jeg holdes orienteret om alle min søns handlinger.
Broder...
Maskinen! Der skal være en person ved maskinen!
Der vil være en ved maskinen...
MIG
Hør her... Jeg vil bytte mit liv med dit.
Josaphat. Blok 99. Hus 7, 7. sal.
Vent på mig. Begge to...
Josaphat. Blok 99. Hus 7, 7. sal.
Midt i Metropolis,
ligger et underligt hus, som har været glemt i århundreder.
Manden, der boede i det, var opfinderen Rotwang.
Hel
Født til at bringe mig lykke og en velsignelse for menneskeheden.
Mistet til Joh Fredersen. Død, da hun gav liv til Freder, Joh Fredersens søn.
En hjerne som din, Rotwang, burde kunne glemme...
Kun én gang har jeg glemt noget: at Hel var en kvinde-og du en mand...
Lad de døde få fred, Rotwang. Hun er død for dig og for mig...
For mig er hun ikke død, Joh Fredersen. For mig lever hun!
Tror du tabet af en hånd er en for høj pris for at genskabe Hel?
Vil du gerne se hende?
Nu, Joh Fredersen?
Er det ikke en hånd værd at have skabt fremtidens mand?
Maskine-manden!
24 timers arbejde til.
Så vil ingen kunne skelne Maskine-manden fra en dødelig.
Kvinden er min, Joh Fredersen! Hels søn var din!
Hvad bringer dig til mig, Joh Fredersen?
Jeg har brug for dit råd. Alle mine eksperter svigter mig...
Kan du tyde disse planer
som jeg i månedsvis har opdaget i mine arbejderes lommer?
...klokken to... når min vagt slutter! Hun har tilkaldt os igen...
Far! Far! Kommer de ti timer aldrig til en ende?
Det er en tegning over de totusind år gamle katakomber
dybt under de laveste niveauer af dit Metropolis...
Jeg ville gerne vide, hvad mine arbejdere laver i de katakomber...
I dag vil jeg fortælle dig
legenden om opførelsen af Babelstårnet...
Legenden om opførelsen af Babelstårnet
Kom! Lad os bygge et tårn, hvis spids når stjernerne!
Og ved tårnets spids skriver vi:
Verden og dens skaber er stor! Og mennesket er stort!
Men dem, der havde fået idéen til Babelstårnet
kunne ikke bygge det.
Opgaven var for stor. Så de betalte fremmede for at gøre det.
Men de hænder, der byggede Babelstårnet, vidste intet om den drøm
som manden bag det havde haft.
En mands lovprisning blev andres forbandelse.
Det samme sprog blev talt, men mændene forstod ikke hinanden...
Verden og dens skaber er stor. Mennesket er stort.
Hoved og hænder har brug for en forsoner.
Forsoneren mellem hoved og hænder må være hjertet!
Og hvor er vores forsoner, Maria?
Vent på ham! Han kommer sikkert!
Vi skal nok vente, Maria...! Men ikke meget længere!
O Forsoner, er du endelig kommet...
Du har tilkaldt mig, og her er jeg!
Rotwang, få Maskine-manden til at ligne denne kvinde...
Jeg vil så uenighed mellem dem og hende.
Skal jeg ødelægge deres tillid til denne kvinde?
Lad mig være alene, Joh Fredersen... Du finder selv tilbage uden mig.
Tåbe! Nu mister du det sidste, du havde efter Hel...
Din søn...
Vi ses i morgen, i katedralen!
SLUT PÅ INDLEDNING
MELLEMSPIL
Freder overværer en munk, som prædiker:
"Sandelig siger jeg jer: Dagene, hvor Dommedag taler, nærmer sig!"
Munkens hånd peger på Bibelen, hvori der står skrevet:
"Der så jeg en kvinde sidde på et rødt dyr, fuldt af bespottelige navne,
og med syv hoveder og ti horn.
Kvinden var klædt i purpur og skarlagen,
og i hånden holdt hun et guldbæger.
På panden var der skrevet et navn, en hemmelighed:
Det store Babylon, moder til skøgerne og Jordens afskyeligheder.
Og jeg så, at kvinden var beruset af de helliges blod."
Vil du udslette Joh Fredersen? Ham, hans by og hans søn!
HOVMOD
GRISKHED
FRÅDSERI
BEGÆR
MISUNDELSE
VREDE
DOVENSKAB
Hvis du var kommet tidligere, havde du ikke skræmt mig...
Nu beder jeg dig: Hold dig væk fra mig og min elskede...!
Hvor er den, hvis tøj du bærer?
Josaphat. Blok 99. Hus 7, 7. sal.
Vil du være venlig at vække Georgy?
Han skal føre mig til Arbejderbyen omgående
Nr. 11811, gå tilbage til Maskinen og glem, at du forlod den. Forstået?
Jeg har brug for en, der er mig tro, Josaphat.
Hvordan skal jeg ellers nå mit mål?
Jeg må fortsætte, Josaphat, alene.
Jeg skal finde den person, som Georgy skulle føre mig til...
I aften, Josaphat, når jeg kommer tilbage...
Josaphat. Blok 99. Hus 7, 7. sal.
Hvilken pris forlanger du for at forlade denne bolig i aften?
Du har stadig ikke forstået, hvem der har sendt mig hertil.
CENTRALBANKEN I METROPOLIS
Denne mand ønsker ikke, at hans søn finder dig her i aften!
Om tre timer henter jeg dig.
Kom! Nu skal Menneske-Maskinen have dit ansigt!
Hvor er Maria?
Hun er hos din far...
Jeg siger dig, at hun er hos din far!
"Hun er det mest perfekte og lydige redskab, nogen har ejet!
I aften ser du, hvordan hun klarer sig foran de øverste hundrede.
Du ser hende danse, og hvis bare en genkender maskinen i hende,
vil jeg kalde mig selv et fjols, som aldrig har udrettet noget!
C. Rotwang"
"C. A. Rotwang beder hr. Joh Fredersen være hans gæst i aften."
Gå ned i Dybet og ødelæg arbejdet på din prototype!
"C. A. Rotwang beder hr. Joh Fredersen være hans gæst i aften."
Sandelig, siger jeg jer: Dagene, hvor Dommedag taler, nærmer sig...!
Alle syv dødssynder, på grund af hende!
Døden er over byen!
SLUT PÅ MELLEMSPIL
Johannnes Åbebaring Avalun Forlag, Hellerau
Jeg flygtede fra den tynde mand, som bar dette tøj...
Men i ti dage har din fars blodhund gjort Arbejderbyen usikker
Det eneste, der holder arbejderne tilbage
er deres forventning til Forsonerens løfte til dem.
Der er sket mere utrolige ting, Freder...
Den aften, du blev syg...
...engang de bedste venner... på grund af den kvinde...
...den anden mand... den samme aften...
...den Evige Have ligger øde... men nat efter nat i Yoshiwara...
Og denne kvinde, for hvis fødder alle synder samles...
...hedder også Maria...
Den samme kvinde, som dem i Dybet betragter som en helgen?
Mange tager til De Dødes By,
til en kvinde, som de bedømmer så sand som guld.
Det vil Forsoneren sikkert ikke overse...
Uanset hvad der sker i aften:
Jeg har fået besked på, at lade arbejderne gøre, som de vil.
Joh Fredersen vil lade dem i Dybet bruge vold og handle forkert,
så han kan hævde, at han kan bruge vold mod dem...
Da du talte med dine fattige brødre, talte du om fred, Maria...
I dag vil Joh Fredersens talerør opildne dem til oprør mod ham...
Hun vil ødelægge tilliden til Forsoneren!
Jeg har altid talt om fred, men jeres Forsoner er ikke kommet.
I har ventet længe nok! Jeres tid er kommet!
...men jeg har narret Joh Fredersen!
Jeres klon vil ikke adlyde ham, men kun mig!
Hvem er det levende foder for maskinerne i Metropolis?
Hvem smører samlingerne med deres egen marv?
Hvem fodrer maskinerne med deres eget kød?
Lad maskinerne sulte, fjolser! Gør det af med dem!
Gør det af med maskinerne!
Du er ikke Maria!
DU ER IKKE MARIA!
Maria taler om fred, ikke mord! Det er ikke Maria!
Joh Fredersens søn!
Gør det af med ham, den hund, med hans hvide silkehud!
Få jeres kvinder, jeres sønner, ud af Arbejderbyen!
Lad ingen blive tilbage! Død over maskinerne!
På loftet i sit hjem
viser Rotwang Maria sin tiltagende beruselse
over sin triumf over Fredersen:
"...og to gange har jeg narret Joh Fredersen.
For jeg skjulte for ham, at hans søn vil være dine brødres forsoner
og er forelsket i dig."
Maria er ikke den eneste, der lytter til Rotwang.
På den anden side af vinduet lyttede Joh Fredersen...
Joh Fredersen trænger ind på Rotwangs kammer og overmander ham.
Maria er fri.
...trofast trods alt...
Kom, Freder! Vi skal gennem Arbejderbyen.
Kvinder og mænd, lad ingen svigte i dag!
Død over maskinerne!
Ingen, slet ingen blev tilbage!
Gå væk fra maskinerne! Lad dem arbejde sig ihjel!
Til Hjerte-maskinen.
FARE
Åbn portene!
Du skal åbne portene!
Hvis Hjerte-maskinen går til grunde,
vil intet i Maskine-området blive stående!
Har I mistet forstanden?
Hvis Hjerte-maskinen bliver ødelagt, vil Arbejderbyen blive smadret!
Hvor er jeres fædre og jeres mødre?
Er du klar over, at din søn er blandt arbejderne?
Ja, du! Du er Maria!
Til luftskakterne, skynd jer! Bassinerne er revnet. Byen drukner.
Vi tager børnene med til Sønnens Klub!
Hvorfor er lyset ikke tændt?
Jeg må have vished! Hvor er min søn?
I morgen vil tusinder spørge i vrede og desperation:
Joh Fredersen, hvor er min søn?
Hvor er vores børn?
Byen er oversvømmet, og skakterne er fulde af vand.
Hvem bad jer ødelægge de maskiner, som I ikke kan klare jer uden?
Det er heksens skyld!
Vi bliver vidne til, at djævelen overtager verden!
Find heksen. Det er hendes skyld. Slå hende ihjel!
Nu skal jeg bringe dig hjem, min Hel!
Heksen! Heksen! Der er hun! Der er hun!
Hvor er vores børn, heks?
Brænd heksen! På bålet med hende!
Hel! Min Hel!
Jeres børn... reddet!
Hoved og hænder vil gerne mødes, men de har ikke hjertet til det...
Oh Forsoner, vis dem vejen til hinanden...
FORSONEREN MELLEM HOVED OG HÆNDER MÅ VÆRE HJERTET!